Справа № 320/23487/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Бужак Н.П., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Улф-Фінанс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Улф-Фінанс» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.03.2023 № 200920413.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що враховуючи своєчасне направлення податкових накладних на реєстрацію та не відправлення контролюючим органом протягом операційного дня відповідних квитанцій, зазначені накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних в строк. Крім того, Відповідачем не враховано положення підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, який доповнено пунктом 90, відповідно до якого тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, встановлено інший розмір штрафу. Таким чином, оскільки рішення про притягнення Позивача до відповідальності приймалося у березні 2023 року, то воно мало б бути прийняте відповідно до діючих на момент його прийняття положень ПК України - тобто з урахуванням пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення 15.03.2023 № 200920413 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 176031,16 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Також Головним управлінням ДПС у м. Києві вказано, що зроблений в акті перевірки висновок про порушення Позивачем вимог податкового законодавства є обґрунтованим, підтверджується фактичними обставинами справи та приписами чинного законодавства. У зв`язку з чим вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Улф-Фінанс», за результатами якої складено акт від 07.10.2022 № 29819/Ж5/26-15-04-13-03/41110750, відповідно до висновків якого встановлено порушення Позивачем вимог п. 201.10 статті 201 ПК України щодо граничного строку, передбаченого для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: невчасно зареєстровано 60 податкових накладних, дата складання яких припадає на червень - серпень 2022 року.

На підставі викладеного, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 14 листопада 2022 року № 320480413, яким на підставі пункту 120.1.1 статті 120.1 Податкового кодексу України до Позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 541 299,21 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення Відповідача протиправним, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем доведено та підтверджено матеріалами справи, що податкові накладні № 2 від 01.06.2022, № 3 від 01.06.2022, № 6 від 02.06.2022, № 12 від 02.06.2022, № 25 від 06.06.2022, № 26 від 06.06.2022, № 27 від 06.06.2022, № 42 від 08.06.2022, № 44 від 08.06.2022, № 45 від 08.06.2022, № 46 від 09.06.2022, № 47 від 09.06.2022, № 50 від 09.06.2022, № 56 від 10.06.2022, № 63 від 13.06.2022, № 70 від 14.06.2022, № 72 від 14.06.2022, № 75 від 15.06.2022, № 78 від 15.06.2022, № 81 від 15.06.2022, № 304 від 29.06.2022, № 352 від 30.06.2022, № 353 від 30.06.2022, № 356 від 30.06.2022, № 357 від 30.06.2022, виписані, підписані та направлені до податкового органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних до спливу граничного строку.

Проте, після направлення податкових накладних для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Позивач не отримав від податкового органу примірнику квитанцій в електронній формі на підтвердження одержання ним податкової накладної.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 15.03.2023 № 200920413 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 176 031,16 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, частина податкових накладних, а саме: № 48 від 09.06.2022, № 49 від 09.06.2022, № 51 від 30.06.2022, № 52 від 30.06.2022, № 71 від 14.06.2022, № 30 від 06.06.2022, № 405 від 30.06.2022, № 406 від 30.06.2022, № 303 від 29.06.2022, № 301 від 29.06.2022, № 354 від 30.06.2022, № 240 від 24.06.2022, № 407 від 29.06.2022, № 408 від 29.06.2022, № 404 від 30.06.2022, № 715 від 28.07.2022, № 620 від 16.08.2022, № 635 від 16.08.2022 зареєстровані в ЄРПН несвоєчасно, з пропущенням термінів, встановленим ПКУ.

Доказів зворотного Позивачем суду не надано, а тому Відповідачем правомірно нараховано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію зазначених ПН у розмірі 363 228,05 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту - Податковий кодекс).

Приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Аналіз зазначених правових норм свідчить, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення усіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно зі статтею 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац перший).

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац четвертий).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абзаци чотирнадцятий-сімнадцятий).

Відтак, до реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, які не надаються покупцю, а також податкових накладних, складених за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, застосовуються граничні строки реєстрації, встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу.

Абзацом вісімнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до абзаців першого-шостого пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Щодо дотримання Позивачем граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 2 від 01.06.2022, № 3 від 01.06.2022, № 6 від 02.06.2022, № 12 від 02.06.2022, № 25 від 06.06.2022, № 26 від 06.06.2022, № 27 від 06.06.2022, № 42 від 08.06.2022, № 44 від 08.06.2022, № 45 від 08.06.2022, № 46 від 09.06.2022, № 47 від 09.06.2022, № 50 від 09.06.2022, № 56 від 10.06.2022, № 63 від 13.06.2022, № 70 від 14.06.2022, № 72 від 14.06.2022, № 75 від 15.06.2022, № 78 від 15.06.2022, № 81 від 15.06.2022, № 304 від 29.06.2022, № 352 від 30.06.2022, № 353 від 30.06.2022, № 356 від 30.06.2022, № 357 від 30.06.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Пунктом 3 Порядку № 1246 визначено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Пунктом 5 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 13, 14 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

Відповідно до пунктів 15-17 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Якщо платником податку надіслано для реєстрації кілька примірників однієї податкової накладної та/або розрахунку коригування, зареєстрованими вважаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, відомості яких внесені до Реєстру, та платнику податку надіслана відповідна квитанція.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (пункт 18 Порядку № 1246).

Отже, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, якщо до 20 години операційного дня, в який платником податків було направлено податкові накладні для їх реєстрації, йому не було надіслано квитанцію, відповідні податкові накладні вважаються зареєстрованими у цей день.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачем протягом операційного дня в межах граничних строків було направлено на реєстрацію наступні податкові накладні: № 2 від 01.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 3 від 01.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 6 від 02.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 12 від 02.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 24 від 06.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:39; № 25 від 06.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:39; № 26 від 06.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 27 від 06.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 42 від 08.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:46; № 44 від 08.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 17:59; № 45 від 08.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 46 від 09.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 17:59; № 47 від 09.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 17:59; № 50 від 09.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 56 від 10.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 17:59; № 63 від 13.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 70 від 14.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:39; № 72 від 14.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 17:58; № 75 від 15.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 78 від 15.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:41; № 81 від 15.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 30.06.2022 о 18:47; № 304 від 29.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 15.07.2022 о 18:44; № 352 від 30.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 15.07.2022 о 18:44; № 353 від 30.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 15.07.2022 о 19:06; № 356 від 30.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 15.07.2022 о 19:04; № 357 від 30.06.2022, яка надіслана на реєстрацію 15.07.2022 о 18:08.

Вказане підтверджується квитанціями надсилання та скріншотом з програмного забезпечення «М. Е. Doc».

Проте, до кінця операційних днів Позивачу не було надіслано квитанції про прийняття або неприйняття вказаних податкових накладних.

Як вже було зазначено, відповідно до абзацу 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у зв`язку з неотриманням Позивачем протягом операційного дня квитанцій про прийняття або неприйняття вищевказаних податкових накладних, такі податкові накладні на підставі абз. 10 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України вважаються своєчасно зареєстрованими, а тому відсутні підстави для застосування до Позивача штрафних санкцій у розмірі 176 031,16 грн згідно з податковим повідомленням-рішенням від 15 березня 2023 року № 200920413, з чим погоджується і колегія суддів.

Аналогічну правову позицію було викладено Верховним Судом у постановах від 22 листопада 2018 року у справі № 813/815/18, від 23 січня 2018 року у справі № 806/832/17, від 10 червня 2019 року у справі № 802/1825/16-а.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення адміністративного позову в оскаржуваній частині.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДПС у м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування у вказаній частині не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в зазначеній частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Я.М. Василенко