Справа № 140/4261/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4261/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс (далі ТзОВ Автодімсервіс, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000640/2 від 18.10.2023.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з метою митного оформлення товару (52 товарні позиції автомобільних запчастин торгівельної марки Delphi) декларант позивача подав до Волинської митниці митну декларацію (далі - МД) ІМ 40ДЕ №23UA64U0 від 17.10.2023, в якій загальна митна вартість товару за основним методом становить 1566267,06 грн. При розрахунку митної вартості до фактурної вартості добавлено вартість транспортування товару в сумі 3132,00 грн. Однак, відповідач відмовив у митному оформленні товару №8 за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000640/2 від 18.10.2023, визначивши митну вартість за резервним методом. Заявлену митну вартість решти 51 товарної позиції відповідач визнав і не коригував. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Так, вказуючи в повідомленні декларанту та в оскаржуваному рішенні на відсутність усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним ним методом, відповідач при цьому не конкретизував, яких саме даних йому недостатньо для визначення митної вартості в означений спосіб.

Позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням та зазначає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом. Подані документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) (т. 2 а.с. 60).

У відзиві на позовну заяву від 15.05.2024 відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (т. 2 а.с. 64-72). В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД №23UA64U0 від 17.10.2023, відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику (за кодами 000, 105-2, 106-2). Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

- згідно рахунка-фактури від 10.10.2023 року № 87114251 вартість товару становить 40832,67 (40831,45+1,22), що суперечить вартості товару, вказаній в гр. 22 МД 40 833,6100 євро;

- згідно рахунка-фактури від 10.10.2023 № 87114251 та копії митної декларації країни відправлення від 10.10.2023 №23PL451010E1178831 продавцем зазначено Borgwarner Technologies Limited Wireless House, Warwick Tech. Park CV346DA Warwick GBґ, що суперечить відправнику, вказаному в гр. 1 та гр. 22 автотрансопртної накладної від 16.10.2023 №718630 - POL-CEL Sp.z.o.o.;

- згідно документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 17.10.2023 № 300 витрати на транспортування по маршруту Хелм (Польща) до п/п Ягодин (Україна) становить 10000 грн, відстань даного маршруту орієнтовно 140 км, що в перерахунку становить 71,43 грн/км (10000/140). Відповідно до вищезазначеного документа вартість транспортних послуг по маршруту Ягодин (Україна) м. Луцьк. становить 38000 грн. Орієнтовна протяжність маршруту 134 км, що становить 283,58 грн/км (38000/134). Вказане свідчить про можливе заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості;

- згідно додаткової угоди №1 від 02.01.2023 до договору на перевезення вантажу банківські реквізити перевізника, а саме: розрахунковий рахунок IBAN суперечить розрахунковому рахунку перевізника, зазначеному в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.10.2023 №СФ-0000887.

Зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Зазначаємо, що саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість і встановлено вищевказані розбіжності, які, із врахуванням спрацювання системи АСАУР, стали визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

На пропозицію надати додаткові документи декларант надав: додаткову угоду № 2 до договору № 1/22072022 на перевезення вантажу; картки рахунку 281 за 30.06.2023, за 07.03.2023; лист від 01.06.2023 № б/н. При цьому, картки рахунку 281 не стосуються даного митного оформлення. Листом від 18.10.2023 № 2 повідомлено про відсутність інших додаткових документів.

Використовуючи передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право, митну вартість імпортованого товару за ціною договору не визнано, оскільки надані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових його митної вартості (відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті). Тому за результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації для визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до статті 64 Кодексу та митну вартість імпортованих товарів за окремими товарними позиціями визначено на основі раніше визнаних вартостей.

З наведених підстав відповідач вважає, що його рішення відповідає вимогам митного законодавства, є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач вказав, що заперечуючи проти позову, відповідач не наводить обґрунтованих доводів щодо неможливості визначити митну вартість товару за ціною договору (основним методом) при тому, що подані декларантом документи в своїй сукупності чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, в тому числі умови поставки і оплати (а.с. 218-219).

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

01.05.2017 між ТзОВ Автодімсервіс" (покупець) та компанією «Delphi Diesel Systems Ltd» (з 27.04.2021 відповідно до умов додаткової угоди № 7 від 27.04.2021 Borgwarner Technologies Limited (продавець)) було укладено контракт №2017/05/01 (т. 1 а.с. 10-17), згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця автомобільні запчастини (товар) за найменуванням, асортиментом (номенклатурою), ціною та кількістю, погодженою сторонами. Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього узгоджену сторонами ціну.

Згідно з умовами контракту товар за цим контрактом поставляється зі складів продавця на умовах FCA (Інкотермс-2010), якщо інше не вказане в інвойсі (п.1.5.). Валютою платежів і ціни на товари згідно даного контракту є євро (п.2.5.). Загальна вартість в рамках діючого контракту становить 200000 євро. Ціна товару також включає в себе вартість пакування, маркування і страхування до поставки в пункт призначення (п.2.6.) Поставка товару за цим контрактом здійснюється окремими партіями на підставі замовлень покупця (п.3.7.). Покупець оплачує товар, що поставляється, згідно виставлених продавцем рахунків-фактур (п.3.9.). Фактичний строк оплати кожної партії товару вказується в відповідному інвойсі (п.3.10). У випадку відстрочки платежу строк обчислюється з дати інвойсу (п.3.11).

17.10.2023 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару (52 товарних позиції автозапчастин), декларант позивача подав МД №23UA64U0 (т. 1 а.с.21-41). Митну вартість імпортованого товару визначено на рівні 1566267,06 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 3132,00 грн). До митної декларації додано: контракт №2017/05/01 від 1.05.2017; додаткові угоди до контракту №1 від 18.12.2017, №4 від 29.01.2020, №7 від 27.04.2021; рахунок-фактура (інвойс) 87114251 від 10.10.2023; автотранспортна накладна (CMR) 718630 від 16.10.2023; декларації про походження товару 87114251 від 10.10.2023; прайс-лист виробника товару від 10.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №300 від 17.10.2023; рахунок-фактуру №СФ-0000887 від 17.10.2023; договір №1/16082021 на перевезення вантажу від 16.08.2021 з додатковою угодою №1 від 02.01.2023; заявка на перевезення вантажу № 16/10/23 від 16.10.2023; пакувальний лист 87114251 від 10.10.2023; договір про надання послуг митного брокера від 25.05.2012; копію митної декларації країни відправлення 23PL451010Е1178831 від 10.10.2023.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; транспортні документи (т. 1 а.с. 78-83).

На електронне повідомлення митниці позивач заявою від 18.10.2023 № 2 (т. 1 а.с. 84-106) надав документи: інвойс № 87114251 та прайс-лист до нього, пакувальний лист до інвойсу, експортну декларацію країни відправлення, видаткові накладні по оцінюваних товарах, картки рахунку 281 по товарах, зазначених в інвойсах, CMR, додаткову угоду № 2 до договору № 1/22072022 на перевезення вантажу від 16.10.2023 та довіреність Borgwarner Technologies Limited для POL-CEL Sp.z.o.o.

Також, в цій заяві зазначив, що під час підготовки документів до митного оформлення декларантом була зроблена механічна помилка у витратах на пакування товару: замість 1,22 євро було внесено 2,16 євро, що зумовило різницю між вартістю згідно рахунку-фактури від 10.10.2023 № 87114251 та графи 22 МД.

Водночас наведені пояснення, що оскільки товар поставлявся нам на умовах FCA Chelm, то відомості з наданої його продавцем вантажо-транспортної накладної міжнародного зразка (CMR) від 16.10.2023 №718630 в т.ч. щодо відправника товару - POL-CEL Sp.z.o.o. - є достатнім підтвердженням поставки цього товару саме Borgwamer Technologies Limited. При цьому слід взяти до уваги, що відповідно до довіреності від 1.06.2023 р. (копія додається) POL- CEL Sp.z.o.o. є представником Borgwamer Technologies Limited.

Стосовно зміни реквізитів перевізника повідомлено, що в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.10.2023 №СФ-0000887 вказані правильні реквізити. В перевізника змінився розрахунковий рахунок, про що свідчить додаткова угода №2 до договору № 1/22072022 на перевезення вантажу від 16.10.2023 року, яку додано.

Крім цього, просив прийняти рішення по митній вартості товарів під брендом ABS без врахування 10-ти денного терміну, по причині відсутності інших документів, що підтверджують митну вартість партії товару.

18.10.2023 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000640/2 (т. 1 а.с.107-109).

Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, зокрема:

- згідно рахунка-фактури від 10.10.2023 № 87114251 вартість товару становить 40832,67 (40831,45+1,22), що суперечить вартості товару, вказаній в гр. 22 МД 40 833,6100 євро;

- згідно рахунка-фактури від 10.10.2023 № 87114251 та копії митної декларації країни відправлення від 10.10.2023 №23PL451010E1178831 продавцем зазначено Borgwarner Technologies Limited Wireless House, Warwick Tech. Park CV346DA Warwick GBґ, що суперечить відправнику, вказаному в гр. 1 та гр. 22 автотрансопртної накладної від 16.10.2023 №718630 - POL-CEL Sp.z.o.o.;

- згідно документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 17.10.2023 № 300 витрати на транспортування по маршруту Хелм (Польща) до п/п Ягодин (Україна) становить 10000 грн, відстань даного маршруту орієнтовно 140 км, що в перерахунку становить 71,43 грн/км (10000/140). Відповідно до вищезазначеного документа вартість транспортних послуг по маршруту Ягодин (Україна) м. Луцьк. становить 38000 грн. Орієнтовна протяжність маршруту 134 км, що становить 283,58 грн/км (38000/134). Вказане свідчить про можливе заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості;

- згідно додаткової угоди №1 від 02.01.2023 до договору на перевезення вантажу банківські реквізити перевізника, а саме: розрахунковий рахунок IBAN суперечить розрахунковому рахунку перевізника, зазначеному в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.10.2023 №СФ-0000887.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Держмитслужби, а саме: товар 8 на рівні 4,23 дол.США/кг за МД №UA209230/2023/080493 від 28.07.2023. Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статті 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA96U6 від 18.10.2023 (т. 1 а.с. 111-131).

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант позивача подав разом із митною декларацією документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України: контракт №2017/05/01 від 1.05.2017; додаткові угоди до контракту №1 від 18.12.2017, №4 від 29.01.2020, №7 від 27.04.2021; рахунок-фактура (інвойс) 87114251 від 10.10.2023; автотранспортна накладна (CMR) 718630 від 16.10.2023; декларації про походження товару 87114251 від 10.10.2023; прайс-лист виробника товару від 10.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №300 від 17.10.2023; рахунок-фактуру №СФ-0000887 від 17.10.2023; договір №1/16082021 на перевезення вантажу від 16.08.2021 з додатковою угодою №1 від 02.01.2023; заявка на перевезення вантажу № 16/10/23 від 16.10.2023; пакувальний лист 87114251 від 10.10.2023; договір про надання послуг митного брокера від 25.05.2012; копію митної декларації країни відправлення 23PL451010Е1178831 від 10.10.2023.

Додатково надано інвойс № 87114251 та прайс-лист до нього, пакувальний лист до інвойсу, експортну декларацію країни відправлення, видаткові накладні по оцінюваних товарах, картки рахунку 281 по товарах, зазначених в інвойсах, CMR, додаткову угоду № 2 до договору № 1/22072022 на перевезення вантажу від 16.10.2023 та довіреність BorgWarner Technologies Limited для POL-CEL Sp.z.o.o.

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так контрактом від 01.05.2017 №2017/05/01 та додатковими угодами до нього визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № 87114251 від 10.10.2023, загальна вартість товару становить 40832,67 євро з врахуванням витрат на пакування 1,22 євро (а.с. 42-55). Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну.

Ціна товару в рахунку-фактурі (інвойсі) № 87114251 від 10.10.2023 відрізняється від фактурної вартості на 0,94 євро, зазначеній в МД №23UA64U0 від 17.10.2023 40833,61 євро (графа 22) (т. 1 а.с. 21-41).

З приводу такої різниці, товариство заявою від 18.10.2023 № 2 повідомляло митний орган про те, що в процесі підготовки документів до митного оформлення декларантом позивача була зроблена механічна помилка у витратах на пакування товару та замість 1,22 євро помилково було зазначено 2,16 євро.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Щодо транспортних витрат, то як слідує з оскаржуваного рішення митний орган зазначив, що згідно документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 17.10.2023 № 300 витрати на транспортування по маршруту Хелм (Польща) до п/п Ягодин (Україна) становить 10000 грн, відстань даного маршруту орієнтовно 140 км, що в перерахунку становить 71,43 грн/км (10000/140). Відповідно до вищезазначеного документа вартість транспортних послуг по маршруту Ягодин (Україна) м. Луцьк. становить 38000 грн. Орієнтовна протяжність маршруту 134 км, що становить 283,58 грн/км (38000/134). Вказане свідчить про можливе заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості.

Водночас надання транспортних послуг в сумі 3132 грн підтверджено поданими разом із митною декларацією документами, а саме: довідкою про транспортні витрати від 17.10.2023 № 300; договором №1/16082021 на перевезення вантажу від 16.08.2021; додатковою угодою № 1 від 02.01.2023 до договору №1/16082021 на перевезення вантажу від 16.08.2021; додатковою угодою № 2 від 16.10.2023 до договору №1/16082021 на перевезення вантажу від 16.08.2021; заявкою на перевезення вантажу №16/10/23 від 16.10.2023; рахунком-фактурою № СФ-0000887 від 17.10.2023, згідно з якими вартість транспортних послуг за маршрутом Хелм (Польща) - митний перехід Дорогуськ/Ягодин становить в загальній сумі 10000,00 грн, а саме: Federmann 1006; Jurgen Liebisch 774 грн; BorgWarner 3132 грн; ERA 4988 грн (т. 1 а.с. 57-63).

Тобто подані до суду документи підтверджують сплачену суму за транспортні послуги у розмірі 3132,00 грн.

Щодо твердження митного орану про наявність розбіжностей в банківських реквізитах перевізника, то такі пояснюються тим, що як слідує з матеріалів справи, 16.10.2023 між ТзОВ «Автодімсервіс» та ПП «Транс-Експрес» (перевізник) було укладено додаткову угоду №2 до договору № 1/22072022 на перевезення згідно з якою пункт 9 контракту «Адреси та банківські реквізити сторін» викладено в новій редакції, зокрема, зазначено IBAN НОМЕР_1 . Відтак, в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.10.2023 №СФ-0000887 було вказано актуальні банківські реквізити постачальника та є підтвердженням відсутності розбіжностей щодо банківських реквізитів перевізника.

Водночас суд зазначає, що відмінності в цих реквізитах, зазначених в даному рахунку-фактурі та додатковій угоді №1, ніяк не впливають на правильність визначення ціни товару.

Щодо посилання відповідача на те, що згідно рахунка-фактури від 10.10.2023 №87114251 та копії митної декларації країни відправлення від 10.10.2023 №23PL451010E1178831 продавцем зазначено Borgwamer Technologies Limited Wireless House, Warwick Tech. Park CV34 6DA Warwick GBr, що суперечить відправнику, вказаному в гр. 1 та гр. 22 автотранспортної накладної від 16.10.2023 №718630 - POL-CEL Sp.z.o.o., то суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1.5. контракту №2017/05/01 від 01.05.2017 товар поставляється зі складів продавця на умовах FCA (Інкотермс-2010), якщо інше не вказано в інвойсі.

Так, згідно наданих документів товар поставляється на умовах FCA Chelm Польща. Умови поставки FCA Інкотермс-2010 означають, що відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Відповідно до довіреності від 01.06.2023 POL-CEL Sp.z.o.o. є представником Borgwamer Technologies Limited. Отже, з урахуванням того, що товар поставлявся на умовах FCA Chelm, то відомості з рахунка-фактури від 10.10.2023 №87114251 та вантажно-транспортної накладної міжнародного зразка (CMR) від 16.10.2023 №718630 щодо відправника товару та місця відправки - POL-CEL Sp.z.o.o., м. Хелм - є достатнім підтвердженням належності виконання постачальником своїх зобов`язань щодо поставки товару ТзОВ «Автодімсервіс», повністю відповідає умовам даного контракту та є підтвердженням відсутності розбіжностей щодо відправника товару.

Отже, зазначення в автотранспортній накладній перевізника POL-CEL Sp.z.o.o. не може викликати сумнів у заявленій митній вартості імпортованого товару, оскільки позивачем для митного оформлення товару було надано усі документи, які підтверджують витрати на перевезення товару у сумі 3132 грн.

Суд також зауважує, що транспортна накладна (CMR) використовується при міжнародних вантажних перевезеннях автомобільним транспортом та виписується для підтвердження укладення договору перевезення, який визначає відповідальність відправника, перевізника та одержувача товару. Така накладна не містить даних, які могли вплинути на митну вартість товару, а вартість транспортування, яка враховується у складі митної вартості товару, підтверджена попередньо вказаними документами, наданими позивачем до митного оформлення.

Окрім того суд зазначає, що митний орган не дивлячись на те, що за однією митною декларацією оформлялися й інші товари, спірне рішення прийняв тільки стосовно коригування митної вартості товару №8, тобто, стосовно 1 товарної позиції із 52, хоч їх оформлення здійснювалося позивачем за тими ж самими документами. Таким чином, відповідач вибірково скоригував митну вартість товару без наведення при цьому обґрунтування такого коригування, не довівши підстав для таких дій.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд повторює, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; транспортні документи може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього) та рахунок-фактура (інвойс).

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA209230/2023/080493 від 28.07.2023), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також у поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю товару (за штуку), тоді як митний орган у спірному рішенні визначив відкориговану митну вартість товару не за одиницю товару, а за кілограм.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 18.10.2023 №UA205140/2023/000640/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне, а позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.04.2024 №160 (т. 1 а.с.9). Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 18.10.2023 №UA205140/2023/000640/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Автодімсервіс (43006, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Марцинюка, 35, ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ).

Суддя Р.С. Денисюк