Справа № 539/3350/24
Суддя: Гуменюк Г. М.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3350/24
Провадження № 2-а/539/37/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Гуменюк Г.М.

за участю секретаря судового засідання Коновал Т.Г.

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Хорольський районний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з до суду із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Хорольський районний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що 10.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №636 (далі Постанова) по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000грн. Відповідно до змісту оскаржуваної Постанови, 10 червня 2024 року, громадянин України ОСОБА_1 , після перевірки працівниками нацполіції по базі Інформаційного порталу Національної поліції, військовозобов`язаний був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При уточненні персональних i облікових, даних було встановлено, що ОСОБА_1 , своєчасно не прибув за викликом до першого відділу ЛРТЦК ТА CП для звірки облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, що є порушенням правил перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою КMУ від 30.12.2022 року №1487, ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок i військову службу», ч.1 cт.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене ст. 210 ч.3 КУпАП.

Вказує, що розписка про отримання повістки, не містить, ні дати на яку було його запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ні дати її отримання, не містить відомостей про мету такого запрошення, з огляду на те, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому звірка облікових даних та проходження військово-лікарської комісії не відноситься до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зауважує, що оновив свої облікові дані в ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав оновлений військово-обліковий документ, пройшов ВЛК, отримав штрих код, при цьому жодних порушень Третій відділ Миргородського РТЦК та CП не зафіксував.

Позивач не погоджується з вищевказаною Постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року у справі за даним позовом було відкрите спрощене провадження у справі з повідомленням сторін, призначено розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 268 КАС України, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, в задоволені позову просять відмовити. Відзиву суду не надано.

Третя особа Хорольський районний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань, пояснень не подано.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи даної категорії, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, за результатами розгляду справи, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення та приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №636 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17000грн.

Згідно оскаржуваної постанови 10.06.2024 року ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_6 та встановлено, що він невчасно прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 для звірки облікових даних, що є порушенням правил перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою КMУ від 30.12.2022 року №1487, ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок i військову службу», ч.1 cт.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

10.06.2024 року адміністратором управління персоналом ІНФОРМАЦІЯ_6 працівником ЗСУ ОСОБА_3 складено протокол №636 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП розгляд справи призначено на 10.06.2024. Про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлений про, що свідчить підпис останнього в протоколі.

ОСОБА_1 не заперечує той факт, що відповідно до 11 абзацу пункту 9 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» йому було вручена повістка (без мети прибуття) про необхідність прибути до першого відділу Лубенського PTЦК та CП в травні місяці 2024 року (точну дату прибуття не пам`ятає) на 08-00 год. У визначений РТЦК та CП в повістці день та час ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де співробітник РТЦК та CП вилучив у нього повістку та при звірці облікових даних з`ясувавши, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (смт. Велика Багачка, Миргородського району Полтавської області), порекомендував останньому з`явитися до РТЦК та CП за місцем фактичної реєстрації.

В подальшому ОСОБА_1 виконав рекомендацію, оновив свої облікові дані в ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав оновлений військово-обліковий документ, пройшов ВЛК, отримав штрих код, тощо. При цьому жодних порушень Третій відділ Миргородського РТЦК та CП не зафіксував.

Позивач стверджує, що при складанні протоколу №636 від 10.06.2024 року першим відділом Лvбенського РТЦК та CП, під психологічним тиском, було написано пояснення з визнанням вини та вручено реквізити на сплати штрафу в розмірі 17 000 грн, примірник протоколу №636 від 10.06.2024 року в першому відділі Лубенського РТЦК та CП, ОСОБА_1 не вручався, оскільки підпису особи яка притягається до адміністративної відповідальності не містить так само, як підписів свідків, які б засвідчили відмови від отримання копії протоколу.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що у зв`язку з тим, що йому не було вручено копію протоколу №636 від 10.06.2024 року та необізнаністю, як з датою так із часом розгляду вказаного протоколу, останній 10.06.2024 року до Лубенського РТЦК та CП не прибував, та участі в його розгляді не приймав, внаслідок чого був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КУпAП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою. І лише 12.08.2024 року, після того як у останнього було заблоковано банківські картки, та дізнавшись про причину блокування, отримав не примірники протоколу №636 та постанови №636 від 10.06.2024 року, а лише їх фотокопії.

Відомості про направлення копії протоколу №636 рекомендованим листом позивачу відсутні. Також, на думку позивача, мається сфальсифікований акт про відмову від отримання постанови оскільки не містить, ні даних про час та відомостей про посадову особу яка його склала.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідачем не надано ні суду, ні до оскаржуваної постанови документів, на підставі яких суб`єкт владних повноважень дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Суд зазначає, що 19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було змінено, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Отже, до 19.05.2024 не існувало норми ч.3 ст.210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

В чому саме полягає порушення ОСОБА_1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, з посиланням на відповідний пункт Порядку у постанові не зазначено. У протоколі №636 про адміністративне правопорушення та постанові №636 по справі про адміністративне правопорушення, зазначено лише, що ОСОБА_1 своєчасно не прибув за викликом до першого відділу Лубенського РТЦК та CП. Водночас ОСОБА_1 стверджує, що після вручення йому повістки (без мети прибуття до першого відділу Лубенського PTЦК та CП) в травні місяці 2024 року (точну дату прибуття не пам`ятає) він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де співробітник РТЦК та CП вилучив у нього повістку, звіривши облікові дані і з`ясувавши, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (смт. Велика Багачка, Миргородського району Полтавської області), порекомендував останньому з`явитися до РТЦК та CП за місцем фактичної реєстрації. Що в подальшому ОСОБА_1 і було зроблено, 11.06.22024 року він пройшов ВЛК, медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнаний придатним до військової служби, 12.06.2024року оновив свої облікові дані в ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав оновлений військово-обліковий документ №6, йому видано штрих код.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Для української правової системи такий термін, як стандарт доказування є новим, а тому ще малодослідженим. Він є характерним для тих країн де найбільш виражена змагальна модель процесу. В американському та англійському праві під терміном стандарт доказування розуміють критерій, відповідно до якого суддя виносить рішення по справі. Стандарт доказування не ставить мету встановити істину, а лише є показником того, чи змогли сторони успішно виконати покладений на них тягар доказування.

Оскільки у вітчизняному процесуальному законі відсутнє визначення розумного сумніву чи доведеності вини поза розумним сумнівом, то для належного розуміння сутності поняття поза розумним сумнівом в Україні насамперед керуватися практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), в якій Суд ілюструє європейський стандарт розуміння аналізованого принципу.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього, відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі Кобець проти України. Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Summum jus, summa injuria «занадто точне виконання норм права породжує найвищу несправедливість».

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач заперечує свою провину у вчиненні правопорушення, натомість відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на вище викладене та зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а суб`єкт владних повноважень належними, допустимими та достатніми доказами не довів протилежного, хоча обов`язок доказування покладається саме на нього, оцінюючи в сукупності наявні докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів суду, що при складанні 10.06.2024 постанови щодо позивача діяв у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто правомірність оскаржуваного рішення, при винесенні оскаржуваної постанов по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, провина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення №636 від 10.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн, слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення №636 від 10.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Хорольський районний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: 37800, Полтавська область, місто Хорол, вулиця Незалежності, будинок 21А.

Головуюча суддя Г.М. Гуменюк