Справа № 200/1890/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року справа №200/1890/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 200/1890/23 (головуючий І інстанції Ушенко С.В.) за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн., у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з вересня 2022 року по січень 2023 року з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати нарахувати та виплатити збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн., у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з вересня 2022 року по січень 2023 року з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що застосування Порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, встановлені рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 та рішенням № 912/з/29, до спірних правовідносин є помилковим, оскільки Державна прикордонна служба України не є суб`єктом, на якого поширюється дія даних рішень.

Відтак, єдиним нормативно-правовим актом для регулювання виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану є сама постанова КМУ № 168.

Судом першої інстанції не було покладено на відповідача обов`язок доказування саме факту неприйняття позивачем участі у бойових діях або безпосередньої особистої участі у заходах з оборони, відсічі і стримування збройної агресії чи факту припинення відносин військової служби.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що проблеми, які виникають підчас створення та обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не можуть мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Судом не було взято до уваги належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, а саме довідку Військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2022 № 12/5049, відповідно до якої позивач приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі проведення операції Об`єднаних сил у Донецькій області та приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Враховуючи, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, у порушення наведених норм, судом першої інстанції було безпідставно встановлено для позивача надзвичайні та заздалегідь недосяжні стандарти доказування, що призводить до порушення права на справедливий суд, що встановлено ч. 1 ст. 2 КАС України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Згідно довідки Державної прикордонної служби України НОМЕР_2 прикордонного загону Військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2022 року № 12/6606 солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 20 серпня 2022 року.

Згідно довідки, виданої начальником відділу кадрів Військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2022 року № 12/5049, молодший сержант ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та з 20.08.2020 по теперішній час приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі проведення операції Об`єднаних сил у Донецькій області та приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Представник позивача 28.12.2022 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату позивачу додаткової винагороди у підвищеному розмірі.

Листом відповідача від 03.04.2023 року № 21-2649 повідомлено, що підвищена додаткова винагорода за період перебування військовослужбовця у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано підтверджуючих документів про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу № 392-АГ, за встановленою формою, наведеною у додатку 2 до наказу № 392-АГ (наказом № 628-АГ).

Також, надано архівну відомість, із зазначенням заробітної плати позивача, та відмовлено у наданні довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_3 ) не було надано документи, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях позивача.

Представником позивача направлено адвокатський запит від 28.12.2022 року до Військової частини НОМЕР_3 , в якій позивач перебуває у службовому відрядженні та продовжує проходити військову службу, з проханням надати інформацію щодо підстав і причин ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, військовослужбовцю ОСОБА_1 за його безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з вересня по сьогоднішній день, а також надати відповідні підтверджуючі документи, що стали умовою для ненарахування та невиплати вищевказаної додаткової винагороди.

Листом Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2023 року № 22/133-23-вих повідомлено, що позивач перебував в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), проходить службу відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 № 1276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 №1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 № 1697/дск., приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, повідомлено, що списки, передбачені додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) не направлялись, оскільки відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 № 21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» визначено, що збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцям ДПСУ з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом.

Згідно ч. 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За ст. 1 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

За ч.ч. 1-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168, у редакції, чинній на дату прийняття), якою установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 19.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022, № 43 від 20.01.2023 до Постанови № 168 від 28.02.2022 внесені відповідні зміни та доповнення.

За п. 1 Постанови № 168 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано накази від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ №392-АГ) та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ № 628-АГ), яким скасовано дію Наказу № 392-АГ.

Крім того, накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ підлягали державній реєстрації в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку, проте такий порядок суб`єктом їх прийняття дотриманий не був.

Оскільки накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, не пройшли правової експертизи і не набули чинності у порядку, встановленому законодавством, вони не можуть прийматись до виконання та не створюють правових наслідків.

На користь висновку суду щодо необхідності оприлюднення та державної реєстрації наказів № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ свідчить той факт, що Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», були затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 січня 2023 року № 36 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252.

Згідно п. 17 Розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298.

За п. 2 цього рішення на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Згідно п. 3 рішення Міністра оборони України про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Міністром оборони України, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, прийнято рішення від 23.06.2022 року № 912/з/29 (далі - Рішення № 912/з/29).

За п. 1 Рішення № 912/з/29 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в районах у період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи ) слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил Оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій.

Позивач з 20 серпня 2022 року проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

За довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 19.10.2022 року № 12/5049, виданої молодшому сержанту ОСОБА_1 , який проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 (копія якої наявна в матеріалах справи), позивач приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі проведення операції Об`єднаних сил у Донецькій області та приймає безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Суд зазначає, що ця довідка не є належним та допустимим доказом для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди в розрахунку до 100000 грн. за відсутності документів і посилання на них, передбачених п. 3 розділу IV Окремого доручення.

За архівною відомістю з січня 2022 року по грудень 2022 року позивач за період з квітня по грудень 2022 року отримував щомісяця винагороду у розмірі до 30000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виплата грошової винагороди у розмірі до 70000,00 грн. здійснена позивачу у період з квітня по серпень 2022 року.

Ухвалою апеляційного суду від 8 липня 2024 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 прикордонний загін) надати суду до 01.08.2024 року:

- копію бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 № 1276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 №1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 № 1697/дск стосовно ОСОБА_1 ;

- документальне підтвердження безпосередньої участі молодшого сержанта ОСОБА_1 у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з вересня 2022 року по січень 2023 року включно, а саме:

1. бойовий наказ (бойові розпорядження);

2. журнали бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3. рапорти (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На виконання вимог цієї ухвали листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 року повідомлено наступне.

Сержант ОСОБА_1 в період з 27.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 09.11.2022, з 15.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 07.01.2023 у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 №165 гриф (володільцем даного бойового розпорядження є Адміністрація Державної прикордонної служби України) перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) НОМЕР_5 прикордонного загону, у складі НОМЕР_5 прикордонного загону не перебував, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у складі НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ).

Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) (в цілому). Бойове розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2022 №1276/гриф (скасоване), від 25.09.2022 № 1348/гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697/дск, надати немає можливості, оскільки мають обмежений гриф доступу.

Копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журнали надходження розпоряджень по підрозділу (документів, які підтверджують дислокацію та виконання бойових завдань ОСОБА_1 ), надати не має можливості, так як їх облік та ведення безпосередньо здійснюються у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 )

Підтверджуючі документи щодо прийняття безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_1 від НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) за вказаний період не надходили.

Так як ОСОБА_1 був прикомандирований до військової частини НОМЕР_3 у період з 27.09.2022 по 07.01.2023, начальником військової частини НОМЕР_3 , на виконання Наказу 2, було видано довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 №3598.

Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_3 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу 2. Дана довідка була видана в одному екземплярі та надана до військової частини НОМЕР_1 .

На виконання вимог цієї ухвали заявою від 27.07.2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 надано наявні рапорти, щодо інших запитуваних документів повідомлено, що позивач у період з вересня 2022 року по січень 2023 року знаходився у відрядженні в НОМЕР_5 прикордонному загоні (здійснював завдання на ділянці НОМЕР_5 прикордонного загону та перебував в оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_5 прикордонного загону), тому інші запитувані документи відсутні в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ).

Військовою частиною НОМЕР_1 надано наступні документи:

- витяг з рапорту за вересень 2022 року відносно позивача;

- витяг з рапорту за жовтень 2022 року відносно позивача;

- витяги з рапортів за листопад 2022 року відносно позивача.

Апеляційний суд вивченням наданих документів, враховує, що витягами з рапортів за вересень-листопад 2022 року не підтверджено, що позивач брав у бойових діях або заходах:

- (під номером 138 у списку) у період з 27.09.2022 року по 30.09.2022 року;

- (під номером 159 у списку) у період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року;

- (під номером 153 у списку) у період з 01.11.2022 року по 09.11.2022 року, з 15.11.2022 року по 30.11.2022 року.

Апеляційний суд враховує, що за змістом листа-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 року облік та ведення журналу бойових дій, книг оперативно-службової діяльності та журнал надходження розпоряджень по підрозділу (документи, які підтверджують дислокацію та виконання бойових завдань ОСОБА_1 ) безпосередньо здійснюється у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ).

Оскільки відповіді військових частин щодо витребуваних судом доказів суперечать одна одній, ухвалою апеляційного суду від 7 серпня 2024 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду до 27.08.2024 року:

- копії журналів бойових дій, книг оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу (інші документи, які підтверджують дислокацію та виконання бойових завдань ОСОБА_1 у період з вересня 2022 року по січень 2023 року включно).

На виконання вимог цієї ухвали заявою від 27.08.2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено суд, що інформація стосовно ОСОБА_1 в журналі бойових дій відсутня.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджували б обставини участі позивача у період з вересня 2022 року по січень 2023 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, у ході розгляду справи судом встановлено, що інформація, передбачена вищенаведеними нормативно-правовими актами, щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на адресу відповідача за спірний період не направлялась.

Враховуючи те, що відповідач не отримав законодавчо визначених документів, які б підтверджували участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, суд дійшов висновку, що в діях відповідача відсутня протиправна бездіяльність.

Отже, матеріалами адміністративної справи не підтверджено прийняття позивачем з вересня 2022 року по січень 2023 року безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 73 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, недотримання органами Державної прикордонної служби України вимог в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

При отриманні відповідачем в подальшому від Військової частини НОМЕР_3 належних, законодавчо визначених документів, що будуть свідчити про участь позивача як військовослужбовця у спірний період часу у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, відповідач має належним чином, у строк і спосіб, що передбачені нормативно-правовими актами, які регулюють зазначені правовідносини, прийняти обґрунтоване рішення про встановлення позивачу виплати щомісячної додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. пропорційно із розрахунку на місяць.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує виснвоок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Отже, судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 200/1890/23 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 28 серпня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв