Справа № 520/13066/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 р. № 520/13066/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати відповідача позначити на прибудинковій території місце для паркування транспортного засобу, яким керує водій, який перевозить особу з інвалідністю, в районі будинку АДРЕСА_1 шляхом встановлення механічного паркувального бар`єра та відповідних дорожніх знаків 5.42.1 «Місце для стоянки» разом з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є законним представником дитини-інваліда, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим управлінням соціального захисту Індустріального району Харківської міської ради, тому потребує виділення та відповідного спеціального позначення на прибудинковій території місця для паркування транспортного засобу, яким керує водій, який перевозить особу з інвалідністю, в районі будинку АДРЕСА_1 шляхом встановлення механічного паркувального бар`єра та відповідних дорожніх знаків 5.42.1 «Місце для стоянки» разом з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю».

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 04.03.2024 на електронну адресу Харківської міської ради надійшла заява ОСОБА_1 , у якій заявник зазначила, що вона є матір`ю дитини-інваліда - ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , а також, що у дворі її будинку паркується дуже багато автомобілів, і їй з дитиною інвалідом не вистачає місць для паркування. У зв`язку з цим, просила організувати паркувальне місце для інваліда, а саме здійснити установку паркувального бар`єру, і знаку інваліда біля їх під`їзду.

Здійснення розгляду зазначеного звернення ОСОБА_1 було доручено Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради спільно з Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради.

Під час розгляду заяви встановлено, зокрема, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 КП «Жилкомсервіс» визначене виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади міста Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків (Управитель).

За інформацією КП «Жилкомсервіс» територія двору житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , де розташовані гаражі, льохи, дитячий майданчик, якими користуються мешканці даного житлового будинку, не передбачає місця для облаштування механічного паркувального бар`єра та відповідних дорожніх знаків. Поряд розташований ринок «ХТЗ». На прибудинковій території постійно тимчасово паркуються автомобілі відвідувачів ринку та мешканців будинку.

Про зазначене за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 повідомлено листом Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 15.03.2024 № М-7-ЕП-3739/0/1-24.08-31-3260/0/129-24.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються, зокрема, законами України «Про дорожній рух», «Про благоустрій населених пунктів», «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Правилами паркування транспортних засобів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342, Правилами благоустрою території міста Харкова, затвердженими рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 № 504/11.

Частинами 6-8 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначено, що власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським об`єднанням осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Якщо власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування не забезпечили виділення та облаштування місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такими місцями на відповідних майданчиках вважаються місця, на яких розміщені транспортні засоби, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Місця для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачені частиною шостою цієї статті, також виділяються на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, їх власниками/співвласниками (управителями) або орендарями, на проїзних частинах автомобільних доріг і тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів) - органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (суб`єктами господарювання, якщо їм у встановленому порядку передано відповідні частини доріг і тротуарів для ведення господарської діяльності) з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Місця для транспортних засобів, передбачені частинами шостою і восьмою цієї статті, визначені на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках біля будівель і будинків, мають бути розміщені максимально близько до входу до таких будівель і будинків, а на окремих спеціально обладнаних чи відведених майданчиках - максимально близько до в`їзду на такі майданчики.

Згідно п. 4 Правил паркування транспортних засобів:

місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху;

спеціально обладнані майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху;

відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Пунктом 13 Правил паркування транспортних засобів визначено, що відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.

Згідно з п.п. 14-15 Правил паркування транспортних засобів спеціально обладнані майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Спеціально обладнані майданчики для паркування можуть бути наземними, підземними, багаторівневими. На спеціально обладнаних майданчиках для платного паркування обов`язково повинні бути встановлені автоматичні в`їзні та виїзні термінали.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що місця для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії, які перевозять осіб з інвалідністю, можуть бути виділені лише на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для маркування біля будинків, які позначені відповідною дорожньою розміткою та відповідними дорожніми знаками.

Як встановлено судовим розглядом, на території біля будинку АДРЕСА_1 відсутні спеціально обладнані та відведені майданчики для паркування.

Також, відповідно до пункту 15.15 Правил дорожнього руху України на проїзній частині забороняється встановлювати предмети, що перешкоджають проїзду чи паркуванню транспортних засобів, за винятком випадків: оформлення дорожньо-транспортної пригоди; виконання дорожніх робіт або робіт, пов`язаних із зайняттям проїзної частини; обмеження або заборони руху транспортних засобів та пішоходів у випадках передбачених законодавством.

При цьому згідно п. 26.2 Правил дорожнього руху у житловій зоні забороняється стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями й таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія є спільним майном співвласників, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно Правил благоустрою території міста Харкова дорожні знаки та автоматичні та механічні паркувальні бар`єри різних типів (металеві, гумові паркувальні бар`єри, напівсфера бетонна тощо) є технічними засобами регулювання (організації) дорожнього руху - спеціальні технічні засоби, призначені для організації та регулювання дорожнього руху.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху, зокрема, належить організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами; прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Статтею 52-3 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серед іншого, належить погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху.

Розробити проект або схему організації дорожнього руху, згідно діючих технічних стандартів з безпеки дорожнього руху, може будь-яка проектна організація, яка має відповідні ліцензії та сертифікати.

Отже, задоволення вимоги позивача про зобов`язання Харківської міської ради позначити на прибудинковій території місце для паркування транспортного засобу, яким керує водій, який перевозить особу з інвалідністю шляхом встановлення механічного паркувального бар`єра та відповідних дорожніх знаків 5.42.1 «Місце для стоянки» разом з табличкою 7.17. «Особи з інвалідністю» суперечитиме вищенаведеним нормам.

Системний аналіз вищенаведених норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що передбачене ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» право позивача на забезпеченим місцем для паркування транспортного засобу не є абсолютним, може бути реалізовано лише за умови дотримання вимог законодавства у сфері регулювання дорожнього руху та передбачених Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прав інших співвласників багатоквартирного будинку.

Встановлення ж на території біля житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , паркувального бар`єру і знаку інваліда (за умови відсутності на зазначеній території відведеного майданчику для паркування та навіть відсутності можливості відведення такого майданчику) може призвести до порушення вищенаведених вимог законодавства та прав інших співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Харківської міської ради Харківської області (майдан Конституції, б. 7, м. Харків, 61003, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов