Справа № 500/3259/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3259/24

15 серпня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 квітня 2024 року ТОВ Еверел в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано до митного оформлення електронну митну декларацію 24UA05U6 до якої долучені наступні товаросупровідні документи: Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) V-FACT24+00505 від 18.03.2024р., Декларація про походження товару (Declaration oforigin) від AF01335046 від 22.04.2024р., Сертифікат з перевезення (походження) товаруформи EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) AF01335046 від 22.04.2024р., Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 24UA54U0.00 16.04.2024р., Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення UA403020/2024/000112 від 17.04.2024р„ Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 23.11.2016р., Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03.04.2024р.. Банківський платіжний документ, що стосується товару Swift від 01.04.2024р., Документ, що підтверджує вартість перевезення товару Довідка від 16.04.2024р., Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104),подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 18-03-2024 від 18.03.2024р., Договір про надання послуг митного брокера б/н від 01.06.2023р., Інші некласифіковані документи Фото Т/3 від 16.04.2024р., Копія митної декларації країни відправлення 24NL3PJ412G3HQ3DA2 від 03.04.2024р.

Відповідач, за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації 24UA05U6 від 24.04.2024р. та доданих до неї документів, відмовив у прийнятті митної декларації зв`язку з прийняттям Рішення про коригування митної вартості товару від 26.04.2024р. № UA403020/2024/000039/2. Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів за № UA403020/2024/000132.

Позивач вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару від 26.04.2024р. № UA403020/2024/000039/2 протиправним та таким, яке підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 10.06.2024 року. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Так, за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2024/000039/2 від 26.04.2024, у гр. 33 якого зазначено «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та на вимогу митного органу не подано транспортні (перевізні) документи, страхові документи, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; а також документи, що містять відомості про вартість страхування; комерційна пропозиція; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію з інтернет- сайту autoline.ua щодо ціни продажу подібного (аналогічного) транспортного засобу в Нідерландах (22950 Євро) та коригуванням на задекларовані транспортні витрати (500 Євро) на рівні 23450 Євро/штуку.».

Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA403020/2024/000039/2 від 26.04.2024 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

11.06.2024 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 15.08.2024 року о 10:30 год.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

24 квітня 2024 року ТОВ Еверел в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано до митного оформлення електронну митну декларацію 24UA05U6 до якої долучені наступні товаросупровідні документи: Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) V-FACT24+00505 від 18.03.2024р., Декларація про походження товару (Declaration oforigin) від AF01335046 від 22.04.2024р., Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) AF01335046 від 22.04.2024р., Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 24UA54U0.00 16.04.2024р., Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення UA403020/2024/000112 від 17.04.2024р„ Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 23.11.2016р., Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03.04.2024р.. Банківський платіжний документ, що стосується товару Swift від 01.04.2024р., Документ, що підтверджує вартість перевезення товару Довідка від 16.04.2024р., Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104),подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 18-03-2024 від 18.03.2024р., Договір про надання послуг митного брокера б/н від 01.06.2023р., Інші некласифіковані документи Фото Т/3 від 16.04.2024р., Копія митної декларації країни відправлення 24NL3PJ412G3HQ3DA2 від 03.04.2024р.

Заявлена митна вартість товару за 1 МВВ в сумі 6500 євро. з яких 6000 євро фактурна вартість Причіпа-рефрижератора, бувшого у використанні, обладнаний холодильною установкою, марка - CHEREAU, модель - С04, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_3 , рік виготовлення - 2016 та 500 євро транспортні витрати пов`язані з його доставкою.

Відповідач, за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації 24UA05U6 від 24.04.2024р. та доданих до неї документів, відмовив у прийнятті митної декларації зв`язку з прийняттям Рішення про коригування митної вартості товару від 26.04.2024р. № UA403020/2024/000039/2. Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів за № UA403020/2024/000132.

Відповідно до графи 33 Рішення про коригування митної вартості товару від 26.04.2024р. № UA403020/2024/000039/2, обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості: Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та на вимогу митного органу не подано транспортні (перевізні) документи, страхові документи, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; а також документи, що містять відомості про вартість страхування; комерційна пропозиція; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч.5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Враховуючи вищезазначене митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Декларантом 25.04.2024 надіслано Лист від 15.04.2024 № б/н та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено наступне. Товар поставляється згідно контракту № 18-03-24 від 18.03.2024 відповідно до пункту 4.1 умов даного контракту всі витрати за поставку товару оплачує покупець на умовах FCA-RAVENSTEIN та згідно пункту 5.2 умов даного контракту, приймання товару проводиться в місці призначення шляхом підписання покупцем товаросупровідних документів (CMR). Умови поставки FCA - це відповідальність покупця, що включає оплату за товар і всі транспортні витрати від місця продажу до зазначеного покупцем місця, де товар вивантажується продавцем. Відповідно до Наказу Міністерства Фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» «Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту». Декларантом не надано таких документів. Оскільки не подано жодних транспортних (перевізних) документів, калькуляції транспортних витрат та не надано документів, що містять відомості про вартість страхування у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності декларування усіх складових митної вартості товару. Крім того, митним органом опрацьовано цінову інформацію з мережі Інтернет щодо подібних (аналогічних) транспортних засобів - сайт autoline.ua.

Згідно інформації з вказаного сайту ціна на подібний товар - причіп рефрижератор марки Chereau 2015 року виготовлення становить 22950EUR. (витяг додається до митної декларації). У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що інформація яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах вартість подібного (аналогічного) транспортного засобу є вищою за заявлену декларантом. Митна вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами подібних товарів є вищою. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість за основним методом визначення митної вартості не може бути визнана. Другорядний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не був застосований через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних товарів. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 МКУ, не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтей 58-59 МКУ. Митна вартість товару визначена за другорядним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно ст.60 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію з інтернет-сайту autoline.ua щодо ціни продажу подібного (аналогічного) транспортного засобу в Нідерландах (22950 Євро) та коригуванням на задекларовані транспортні витрати (500 Євро) на рівні 23450 Євро/штуку. Відповідно до п. 2. ст. 55 та глави Митного кодексу України, декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня або до суду.

У відповідача виникли сумніви, які на думку Позивача є необґрунтованими, оскільки додані до ЕМД документи, підтверджують заявлену митну вартість, окрім того в ході консультацій Відповідач не запитував обґрунтування калькуляції транспортних витрат чи не ставив запитань стосовно чим керувався декларант і яким чином він провів їх розрахунок, чи яким чином, частинами чи повністю здійснена оплата за ТЗ, жодним чином не обґрунтував, чому саме ця ЕМД взята за основу обрахунку, чому Позивач має прийняти вартість невідомого іншого КТЗ, в платіжних документах перераховувались чіткі суми згідно умов основного договору купівлі-продажу укладеного між продавцем і покупцем 18-03-2024 від 18.03.2024р., наявне посилання на рахунок-фактуру (інвойс) V-FACT24+00505 від 18.03.2024р. в якості чіткого призначення платежу згідно квитанції 03.04.2024р. в сумі 6000 євро. Додатково дана операція купівлі-продажу підтверджена митною декларацією країни відправлення 24NL3PJ412G3HQ3DA2 від 03.04.2024р.

Із оскаржуваним рішенням Позивач не згідний, оскільки ним надані Відповідачеві документи - повністю підтверджують фактурну вартість. Всі наявні документи подані Відповідачу. Але Відповідач ці твердження, як і подані документи до ЕМД повністю проігнорував, адресні дані продавця зазначені в рахунку-фактурі (інвойс) тобто митний орган, офіційні веб-сайти та адреси електронних поштових засобів зв`язку, тобто в разі обґрунтованих сумнівів щодо вартості транспортного засобу, мав можливість зв`язатися із продавцем для встановлення обставин. Другорядні методи визначення митної вартості товарів не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари - але ж доказів вірогідності такого твердження не наведено і не надано, також відповідач забезпечений безперешкодним доступом до мережі інтернет і може за власним вибором шляхом пошуку ідентичних транспортних засобів порівняти ціни на сайтах з продажу авто та відповідних каталогів, також вважаю, що мій автомобіль не перший зі свого роду, який пройшов процедуру розмитнення на території України і відомості про ідентичні автомобілі повинні міститись у відповідних базах доступ до яких у відповідача є. Метод на основі віднімання вартості не може бути застосований оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені з ціни. Метод на основі додавання вартості не використаний, оскільки відсутня інформація про вартість витрат, що зараховуються до ціни товару. Дані твердження жодним чином в даному Рішенні нічим не підтверджені, що ставить під сумнів загалом, що будь-які методи окрім 6 резервного, взагалі Відповідач намагався застосувати.

Також абсурдно вказано, що за результатом проведеної з декларантом консультації, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості за 1 основним методом, оскільки за такою консультацією у декларанта витребовували відомості суто в порядку передбаченому ч.2,3 ст. 53 МК України. Тобто запит під час консультації істотно відрізняється від зазначених у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2024р. № UA403000/2024/000025/2 всіх зазначених обставин та підстав винесення рішення про коригування митної вартості товарів. Жодної згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ досягнуто не було, відмова та коригування митної вартості відбулись в односторонньому та безальтернативному порядку.

З огляду на зазначене, позивач вважає такі дії відповідача протиправними та вчиненими всупереч положенням статті 57 Митного кодексу України. У зв`язку з наведеним, відповідачем безпідставно відмовлено в митному оформленні митної декларації 24UA05U6.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України.

Стаття 49 Митного кодексу України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно частини 3 статті 57 даного Кодексу кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (пункт 2 частини 1).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина 2).

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини 2 статті 52 даного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2).

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2).

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Митну вартість імпортованих товарів, що вказана декларантом у митній декларації 24UA05U6 від 24.04.2024р., визначено за основним методом, а до самої митної декларації подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору та підтверджуючих ціну договору додаткових документів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Проте, всупереч зазначеній нормі МК України, відповідачем не було повідомлено декларанта, які саме числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

У відповідача була можливість перевірити (уточнити), в разі обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів, заявлену вартість товарів, оскільки подані документи містять відомості про продавця, його адресу. Позивачем надані всі необхідні документи, які підтверджують заявлену вартість товарів.

Наведене загалом і в цілому свідчить про недотримання відповідачем України вимог частини 2 статті статті 53 Митного кодексу України при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованих товарів за основним методом - ціною договору.

Частиною 3 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

За приписами статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4).

Відповідно до частини 8 статті 57 Митного кодексу України у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, Відповідачем при визначенні митної вартості імпортованого транспортного засобу не застосовані другий-п`ятий методи визначення митної вартості товарів, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості товарів.

Але ж відповідачем не здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості транспортного засобу відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України, як того вимагають положення частини 4 статті 57 вказаного Кодексу, відповідачем також не було витребувано відомості про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, не використано наявні відомості.

Таким чином відповідачем безпідставно, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснено визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 Митного кодексу України.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказана правова позиція висловлена у пунктах 2-4, 16, 18, 22 розділу «Висновки» Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13 березня 2012 року) - додатку до постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» №2 від 13 березня 2017 року.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2)ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3)виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах: від 09.04.2019 у справі №826/10733/15, від 19.02.2019 у справі №826/2312/16 та інших.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1)подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2)ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3)виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4)обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах: від 09.04.2019 у справі №826/10733/15, від 19.02.2019 у справі№826/2312/16 та інших.

Позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту надано документи, що підтверджують заявлену митну вартість, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Позивачем подані необхідні документи, де зазначена вартість товару, які підтверджують однозначно числові значення складових митної вартості. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Будь-яких доказів того, що заявлена вартість товарів є недостовірною, відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не навів.

У той же час, згідно частини сьомої статті 54 МК, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було повідомлено Позивача про те, які саме складові митної вартості товару були не підтвердженими, та в порушення вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України неправомірно спочатку витребовано, а далі й невраховано надані додаткові документи, що повністю підтвердили заявлену митну вартість, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Адвокатом заявлено вимогу про стягнення понесених витрат на переклад документів в сумі 1925,00 грн з відповідача.

Витрати, пов`язані з перекладом документів, відносяться до судових витрат та відповідно до пункту 5 частини третьої статті 132 КАС України є витратами, пов`язаними із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 138 КАС України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з актом наданих послуг від 21.05.2024 року ФОП ОСОБА_2 були надані послуги з англійської на українську мову, сума наданих послуг склала 1925,00 грн.

Матеріали справи містять перекладені документи на українську мову з іноземної мови.

Отже, наявні в матеріалах справи копії акта виконаних робіт, платіжного доручення та перекладені документи (які є доказами у цій справі) підтверджують понесені позивачем витрати на оплату послуг перекладача, які пов`язані з розглядом даної судової справи.

Переклад документів, замовлений позивачем, здійснено для належного розгляду справи і з метою доведення своєї позиції стороною, понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Відтак, суд вважає за необхідне покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на переклад документів у розмірі 1925,00 грн. у відповідності до статті 138 КАС України як витрати на вчинення інших процесуальних дій або підготовку справи до розгляду.

За правилами статтей 132, 139, 143 КАС України, суд вирішив стягнути з відповідача в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн, за звернення до суду із позовною заявою.

Отже, до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір у сумі 3028,00 грн, витрати, пов`язані з перекладом документів, на суму 1925,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2024/000025/2 від 16 квітня 2024 року винесене Тернопільською митницею.

Стягнути з Тернопільської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім грн.), та витрати, пов`язані з перекладом документів, на суму 1925,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.