Справа № 160/14283/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/14283/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києв на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/14283/23 (головуючий суддя І-ї інстанції - Єфанова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 26.06.2023 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києв, в якому просив:

- визнати протиправними рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу №5 від 30.03.2023 року, №48 від 02.05.2023 року про відмову в призначенні пенсії ГУ ПФУ в м.Києві

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити йому з 25.04.2023 року пенсію відповідно п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу, що дає право на призначення пенсії періоди навчання з 01.09.1997 року по 23.06.1998 року та роботи з 01.10.1998 року по 14.11.2000 року та з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року.

В обґрунтування позову посилається на протиправну відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки має достатнього підтвердженого пільгового стажу для виходу на пенсію.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №48 від 02.05.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.04.2023 року та здійснити взаємозалік посад ОСОБА_1 , передбачених Списком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202, та Списком №1 у відповідності до ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, неправомірно надано оцінку періоду роботи з 01.10.1998 року по 14.11.2000 року, що також є роботою по постанові КМУ №202, оскільки в цей період позивач виконував роботу машиністом крана по розливу метала. Зазначає, що рішення суду не містить обгрунтування чому одна і та сама робота на одному підприємстві зарахована судом до списку №1, а на іншому віднесена до роботи по постанові КМУ №202. Крім того, звертає увагу, що період навчання в училищі за професією машиність крана металургійного виробницва з 01.09.1997 року по 23.06.1998 року судом враховано лише до загального страхового стажу, в той час як на думку позивача, вказаний період 9 місяців 23 дні повинен бути зарахований до пільгового стажу, оскільки відразу після закінчення навчання позивач був прийнятий на Нікопольський південнотрубний завод 26.06.1988 року.

Відповідач - ГУ ПФУ в м.Києві також не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування скарги зазначає, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, диплом, військовий квиток, довідка про стаж) загальний страховий стаж позивача складає 49 років 3 місяці 23 дні, в тому числі пільговий стаж по постанові КМУ №202 (25 років) складає 22 роки 1 місяць 11 днів, за списком №1 - 2 роки 14 днів (періоди з 01.10.1998 року по 31.12.1998 року, з 01.02.1999 року по 14.11.2000 року). Інші документи, що підтверджують пільговий стаж не надано.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2024 року позивача було зобов`язано надати суду належним чином завірену копію трудової книжки, оскільки наявна в матеріалах копія є нечитабельною.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_1 та диплому ДГ НОМЕР_2 позивач в період з 01.09.1997 року по 23.06.1998 року навчався в училищі, та отримав професію «машиніст крану металургійного виробництва».

26.06.1998 року позивач прийнятий на Нікопольський південнотрубний завод в ливарний цех ремонтником на гарячих роботах 3 розряду.

В період з 01.10.1998 року по 14.11.2000 року позивач працював машиністом крана по розливу метала на Нікопольському південнотрубному заводі, з 21.11.2000 року по теперішній час позивач працює машиністом крана по розливу метала на Нікопольському заводі феросплавів.

В березні 2023 року звернувся до пенсійного органу із заявою про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Комісії при ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №5 від 30.03.2023 року підтверджено періоди роботи з 01.10.1998 року по 31.12.1998 року, з 01.02.1999 року по 14.11.2000 року для зарахування до пільгового стажу за Списком №1.

Позивач 25.04.2023 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.23).

Рішенням ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року відмовило в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.32).

Згідно тексту рішення відповідно наданих до заяви документів про стаж (пільгові довідки, трудова книжка, ідентифікаційний код, диплом) загальний страховий стаж враховано повністю та складає 49 років 3 місяці 23 дні, пільговий стаж по постанові Кабінету Міністрів України №202 (25 років) складає 22 роки 1 місяць 11 днів; за Списком №1 - 2 роки 14 днів.

Вказане рішення не містить визначення які періоди роботи позивача пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу та відсутнє обгрунтування такого не зарахування.

Позивач, вважаючи, що рішенням ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року відмовило в призначенні пенсії, оскільки до пільгового стажу не зараховано періоди навчання з 01.09.1997 року по 23.06.1998 року, а також періоди роботи з 01.10.1998 року по 14.11.2000 року та з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року, оскаржив рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі по тексту - Закон №1058).

Відповідно до статті 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону №1058 винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Пунктом 2 розділу Прикінцевих положень Закону №1058 передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі по тексту - Закон №1788), відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону №1058).

Статтею 14 Закону №1788 визначені особливості пенсійного забезпеченні працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.

Частиною першою статті 14 Закону №1788 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до абзацу 1 ч.3 ст.114 Закону №1058 працівники, що безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, ще затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальним гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) не гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058).

У цій справі є спірним наявність пільгового стажу в 25 років для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.04.2023 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.23).

Рішенням ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року (прийнятим в порядку екстериторіальності) відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.32).

Згідно тексту рішення відповідно наданих до заяви документів про стаж (пільгові довідки, трудова книжка, ідентифікаційний код, диплом) загальний страховий стаж враховано повністю та складає 49 років 3 місяці 23 дні, пільговий стаж по постанові Кабінету Міністрів України №202 (25 років) складає 22 роки 1 місяць 11 днів; за Списком №1 складає 2 роки 14 днів.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка. У разі відсутності відповідних записів у ній, стаж підтверджується порядком, який встановлено Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року вірно визначено, що періоди роботи позивача з 01.10.1998 року по 31.12.1998 року, з 01.02.1999 року по 14.11.2000 року зараховані до пільгового стажу за Списком №1 (2 роки 14 днів).

Крім того, цим же рішенням визначено, що періоди роботи позивача з 21.11.2000 року по 31.12.2003 року та з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року зараховані до пільгового стажу по постанові Кабінету Міністрів України №202 ( 22 роки 1 місяць 11 днів).

Вказані періоди не є спірними.

Згідно тексту позову та апеляційної скарги позивач вважає, що рішенням ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року відмовлено в призначенні йому пенсії на пільгових умовах, оскільки до пільгового стажу не зараховано періоди навчання з 01.09.1997 року по 23.06.1998 року, а також періоди роботи з 01.10.1998 року по 14.11.2000 року та з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року.

Натомість, як зазначалось вище, вказане рішення взагалі не містить визначення які періоди навчання/роботи позивача та за яких підстав пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу.

Оскільки спірним рішенням ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року не визначено періоди та не встановлено мотивів не врахування періоду навчання з 01.09.1997 року по 23.06.1998 року, а також періодів роботи з 01.10.1998 року по 14.11.2000 року та з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року, які позивач вважає спірними, стає не зрозумілим, яким чином позивачем та судом першої інстанції встановлено мотиви не зарахування вказаних періодів до пільгового стажу.

Загальне посилання пенсійного органу у рішенні №48 від 02.05.2023 року про те, що до пільгового стажу зараховано певні періоди, не свідчить про обґрунтованість такого рішення, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності щодо не зарахованих періодів до пільгового стажу, що безумовно є порушенням прав останнього.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominenv. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Однак, рішення ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року про відмову у призначенні пенсії не відповідає критеріям обґрунтованості, оскільки останнім в оспорюваному рішенні хоч і наведено норми законодавства для призначення пільгової пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058, однак не обґрунтовано підстав та мотивів його прийняття.

За таких обставин, відмовляючи в призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинними законодавством.

За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В даному випадку з урахуванням наведених вище норм права, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 25.04.2023 року та прийняти вмотивоване рішення.

Рішення Комісії при ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №5 від 30.03.2023 року, яким підтверджено періоди роботи з 01.10.1998 року по 31.12.1998 року, з 01.02.1999 року по 14.11.2000 року для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, не є рішенням про призначення пенсії а тому не впливає ані на рішення ГУ ПФУ в м.Києві №48 від 02.05.2023 року, ані на предмет спору в даній справі, а тому в задоволенні вимог про його скасування слід відмовити.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому таке рішення у відповідності до вимог статті 317 КАС України належить скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києв на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №160/14283/23 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №160/14283/23 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №48 від 02.05.2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.04.2023 року та прийняти вмотивоване рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко