Справа № 640/11762/22
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року Київ № 640/11762/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., за участю секретаря судового засідання Ягельської А.О.,

представника позивача: Дейнегіна С.М.,

представника відповідача: Удода І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

у липні 2022 року Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», АТ «ДПЗКУ», товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ЦМУ ДПС, ДПС, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 17.01.2022 № 1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

22.09.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення (збільшення) позовних вимог від 20.09.2022, в якій товариство просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.01.2022 № 1, 17.01.2022 № 1 та 17.01.2022 № 1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2022 закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 640/11762/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.12.2022.

У судовому засіданні, призначеному на 12.12.2022, оголошено перерву до 23.01.2023 (протокольна ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2022).

У подальшому адміністративну справу № 640/11762/22, на виконання положень пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-ІХ, надіслано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 21.08.2023 (суддя Харченко С.В.) судом прийнято справу до провадження за правилами загального позовного провадження, повторно призначено підготовче засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду 06.03.2024 було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому, за результатами якого матеріали справи були передані для розгляду судді Скрипці І.М.

Ухвалою суду від 14.03.2024 справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.04.2024.

11.04.2024 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.05.2024.

Ухвалою суду від 09.05.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів, підготовче засідання відкладено до 04.06.2024.

04.06.2024 суд постановив залишити позовну заяву без руху у частині на підставі частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

У підготовчому засіданні 16.08.2024 винесено ухвалу про залишення позову Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.01.2022 № 1 та № 1 - залишити без розгляду.

Таким чином, предметом судового розгляду залишилося податкове повідомлення-рішення від 17.01.2022 № 1.

У подальшому, у підготовчому судовому засіданні 16.08.2024 оголошено перерву у зв`язку із повітряною тривогою до 23.08.2024.

23.08.2024 проведено підготовче засідання, протокольною ухвалою від цієї ж дати закрито підготовче провадження. Крім того, враховуючи, що у підготовчому засіданні вирішені питання, зазначені у частині другій статті 180 Кодексу адміністративного судочинства, і зважаючи на наявність письмової згоди всіх учасників справи, 23.08.2024, на підставі положень статті 181 Кодексу, розпочато розгляд справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у спірному випадку висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій у акті перевірки є безпідставними та необґрунтованими. Звертали увагу, що товариством 02.02.2022 направлялася до ДПС України скарга на відповідне повідомлення-рішення, однак рішення про результати її розгляду прийнято лише 04.07.2022. Стверджували реальність операцій із контрагентами ТОВ «ЛС-Ритейл» та ТОВ «Продінвест Сервіс». Наголошували на поверхневому, неналежному та неповному з`ясуванні обставин справи контролюючим органом, а також на протиправності неврахування суми від`ємного значення податку на додану вартість і відмови в отриманні бюджетного відшкодування. Вказали, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами; при цьому, усі первинні документи складені відповідно до вимог закону та не ставилися під сумнів перевіряючими, а податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування, складені та зареєстровані належним чином.

У зв`язку із цим, просили задовольнити позов.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Виклали доводи ідентичні перерахованим у акті перевірки, ставили під сумнів можливість контрагентів позивача виконувати умови договорів, а також звертали увагу на наявність рішень про відповідність критеріям ризиковості контрагентів позивача.

У відповіді на відзив товариство зазначало, що збирання податкової інформації є етапом контрольно-перевірочної роботи та не передбачає здійснення контролюючим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту і характеру правовідносин. Вказали, що юридичний факт реєстрації ДПС України у ЄРПН відповідних податкових накладних на адресу позивача від постачальників є підтвердженням прояву у позивача належної податкової обачності та розумної обережності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у позовному обсязі. Наголосив на недотриманні строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного повідомлення-рішення. Вказав на наявність усіх первинних документів у позивача по спірним операціям, подання їх у повному обсязі при проведенні перевірки і відсутність претензій до їх оформлення. Зазначив, що здійснює перевірку своїх контрагентів у дозволений законодавцем спосіб, а з метою уникнення випадків укладення договорів із недобросовісними суб`єктами господарювання проводить оплату лише за результатами виконання контрагентами умов договорів. Також звертав увагу на неможливість отримати інформацію стосовно інших платників податків щодо наявності або ж відсутності рішень про відповідність їх критеріям ризиковості.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що підставою тверджень податкового органу про безтоварність операцій товариства із ТОВ «ЛС-Ритейл» та ТОВ «Продінвест Сервіс» стала інформація щодо відповідності критеріям ризиковості його контрагентів, а також відсутність вантажних транспортних засобів у таких суб`єктів господарювання.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» є юридичною особою, місцезнаходження якої: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, взято на облік в контролюючому органі 17.09.2010. Основним видом економічної діяльності товариства є 70.10 Діяльність головних управлінь (хед-офісів).

У період з 24.11.2021 по 14.12.2021 посадовими особами ЦМУ ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» щодо питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року.

За результатами перевірки складено акт №10395/10-36-07-02-12/36432055 від 17.12.2021 (т.1 а.с.67-155).

За висновками названого акту встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4, 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 5 розділу 5 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» №21 від 28.01.2016, у зв`язку із завищенням податкового кредиту та від`ємного значення по декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року, що призвело до:

- завищення суми, заявленої до відшкодування з бюджету на суму податку на додану вартість у 13 045 610 грн.;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму податку на додану вартість у 8 383 451 грн., яка підлягає зменшенню;

- відмовлено у бюджетному відшкодуванні на суму податку на додану вартість у 2 142 508 грн.

На підставі названого вище акту прийняті податкові повідомлення - рішення від 17.01.2022 № 1, 17.01.2022 № 1 та 17.01.2022 № 1.

При цьому, у досліджуваному випадку предметом розгляду є повідомлення - рішення від 17.01.2022 № 1 (т.1 а.с.44-45). Так, на підставі такого рішення відмовлено у бюджетному відшкодуванні на суму податку на додану вартість у 2 142 508 грн. по декларації за вересень 2021 року; тут же констатовано порушення пунктів 200.1, 200.4, 200.8, 200.9 статті 200 Податкового кодексу України.

Як вбачається з акту перевірки і пояснень відповідача, підставою для такого висновку стали твердження про нереальність операцій позивача з ТОВ «ЛС-Ритейл» та ТОВ «Продінвест Сервіс».

Так, щодо ТОВ «ЛС-Ритейл» тут зазначалося, що кількість осіб, яким нараховувалася заробітна плата у серпні 2021 року 4 особи, у вересні 5 осіб; за повідомленням форми №20-ОПП зазначено 2 автомобілі і 2 офіси, нежитлове приміщення площею 16 кв. м., склад та земельна ділянка, згідно відомостей реєстру МВС «Відомості про транспортні засоби та їх власників» наявні 5 транспортних засобів (легкових автомобілів). Тут же вказано, що Комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку від 09.12.2021 №27994 через наявність податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції.

Стосовно ТОВ «Продінвест Сервіс», вказано про виплату заробітної плати таким товариством 7-м працівникам у третьому кварталі 2021 року; за повідомленням форми №20-ОПП зазначено 1 автомобіль і 3 офіси, згідно відомостей реєстру МВС «Відомості про транспортні засоби та їх власників» наявний 1 транспортнй засіб (легковий автомобіль). Зазначено, що Комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку: від 29.04.2021 №8057 через невідповідність обсягів реалізації обсягам придбання; від 08.12.2021 №17174 у зв`язку із наявністю податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 02.02.2022 подавалася скарга до ДПС України на таке повідомлення рішення із документами по взаємовідносинам із ТОВ «ЛС-Ритейл» та ТОВ «Продінвест Сервіс» (т.1 а.с.52-66).

Рішенням ДПС України від 04.07.2022 скарга позивача залишена без задоволення (т.1 а.с.47-51).

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів продовження строків розгляду скарги, так само як і обґрунтувань такого періоду її розгляду. У судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити причин зазначеного.

Позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року у складі бюджетного відшкодування з податку на додану вартість включено 1 438 025, 51 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «ЛС-Ритейл» та 704 482, 80 грн. по взаємовідносинам із ТОВ «Продінвест Сервіс» (т.1 а.с.156-178)

По взаємовідносинам позивача із ТОВ «ЛС-Ритейл» судом з`ясовано наступне.

29.07.2021 АТ «ДПЗКУ» уклало із ТОВ «ЛС-Ритейл» договір транспортного експедирування залізничним транспортом №137 (т.1 а.с.181-191).

За предметом цього договору експедитор (ТОВ «ЛС-Ритейл») зобов`язується за плату організувати виконання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки залізничним транспортом. Клієнт (АТ «ДПЗКУ»), у свою чергу, здійснює оплату наданих послуг на умовах оплати фактично наданих послуг протягом 15 банківських днів з дати виставлення рахунку експедитора на підставі підписаного уповноваженими представниками обох сторін акту приймання-передачі наданих послуг за кількість фактично відправленого вантажу в пункт призначення (пункт 3.2 договору).

З`ясовано, що контрагентом позивача надавалися транспортно-експедиційні послуги по переміщенню товару «Ячмінь 3 класу» із пункту відправлення «Новополтавський елеватор» філія АТ «ДПЗКУ» в пункт призначення «Чорноморськ-Порт».

На підтвердження відображення такої операції у бухгалтерському обліку надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за серпень 2021 вересень 2021 (т.1 а.с.192).

На підтвердження виконання зазначеного договору транспортного експедирування надані:

- залізничні накладні (т.1 а.с.196,197,201,202,206,207,208,212,213,217, 218,219,223,224,228,229,234,235,236,240-247, т.2 а.с.1-3,7-9,13-15,19-24);

- рахунки на оплату (т.1 а.с.195,200,205,211,216,222,227,233,239,250, т.2 а.с.6,12,18

- акти прийому-здачі виконаних робіт (т.1 а.с.194,199,204,210,215,221,226, 232,238,249, т. 2 а.с.5,11,17).

Також подані платіжні доручення про здійснення оплати товариством на рахунок ТОВ «ЛС-Ритейл» коштів за договором від 29.07.2021 №137 (т.1 а.с.25-31).

Товариством «ЛС-Ритейл» були виписані і зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 1 438 025, 51 грн. (т.1 а.с.193,198,203,209,214,220,225,231,237,248, т. 2 а.с.4,10,16).

На підтвердження зберігання зерна на зерновому складі подано складські квитанції на зерно (т.2 с.32-45).

Як пояснив представник позивача, на підтвердження чого подав примірник зовнішньоекономічного контракту із нерезидентом «Viterra B.V.» №EXP-011021-FB від 01.10.2021 та вантажну митну декларацію №UA500090/2021/205072 від 28.10.2021 (т.2 а.с.46-53), у подальшому відповідний товар було реалізовано на користь «Viterra B.V.».

Перераховані вище документи надавалися товариством під час проведення перевірки.

Гарантійним листом від 13.01.2022 товариство «ЛС-Ритейл» повідомило позивача, що станом на дату повідомлення воно не відповідає критеріям ризиковості платника податків; зазначило і про відсутність будь-яких спорів з контролюючим органом (т.1 а.с.179).

Як видно із рішення Голови комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 13.01.2022 №446, констатовано невідповідність товариства ЛС-Ритейл» критеріям ризиковості платника (т.1 а.с.180).

Як вбачається з матеріалів справи, контрагент позивача - ТОВ «ЛС-Ритейл» зареєстрований 18.05.2017, має діюче свідоцтво платника податку на додану вартість, статутний фонд 1 008 000 грн., основний вид діяльності 49.20 Вантажний залізничний транспорт, за 2020 рік вартість основних засобів 981,4 тис. грн.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що недоліків в оформленні первинних документів за операцією позивача із ТОВ «ЛС-Ритейл» податковим органом не встановлено.

Стосовно взаємовідносин позивача із ТОВ «Продінвест Сервіс».

21.07.2021 товариство «ДПЗКУ» уклало договір поставки №КИВ0020-С із товариством «Продінвест Сервіс» (т.2 а.с. 54-64), за предметом якого постачальник (ТОВ «Продінвест Сервіс») зобов`язується поставити і передати у власність покупця (АТ «ДПЗКУ»), а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2021 року; культура і клас товару зазначаються у додаткових угодах, які є невід`ємними частинами договору. Поставка товару здійснюється на умовах EXW («Франко завод») згідно «Інкотермс» у редакції 2010 року, місце і строк поставки зазначається у додаткових угодах.

За умовами пункту 4.5 такого договору право власності на товар переходить від постачальника з моменту оформлення зерновим складом складського документу на ім`я покупця, акту приймання-передачі товару, підписаного між сторонами і зерновим складом та видаткової накладної; датою переходу права власності від постачальника до покупця є дата підписання вищевказаних документів; датою поставки товару вважається дата видачі складського документу, яка має відповідати даті видаткової накладної.

На підтвердження виконання названого договору товариством подано:

- видаткову накладну від 17.08.2021 №РН-0000255 (т.2 а.с.67);

- рахунок-фактуру від 17.08.2021 №СФ-0000256 (т.2 а.с.68);

- акт приймання-передачі зерна при переоформленні №41 від 17.08.2021 (т.2 а.с.71);

- складську квитанцію на зерно (т.2 а.с.72);

- картку лабораторного дослідження зерна (т.2 а.с.73-74);

- договір складського зберігання зерна від 01.07.2021 (т.2 а.с.75-97);

- заяву на переоформлення зерна від 17.08.2021 (т.2 а.с.98);

- наказ на переоформлення хлібопродуктів (т.2 а.с.99);

- акти здачі-приймання робіт щодо оформлення (переоформлення) зерна №107 від 30.09.2021 та від 31.08.2021 (т.2 а.с.100-101).

Факт оплати за отриманий товар підтверджується платіжними дорученнями від 19.08.2021 та від 03.09.2021 (т.2 а.с.70).

Товариством «Продінвест Сервіс» була виписана і зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна від 17.08.2021 на суму податку на додану вартість 704 482,80 грн. за операцією із поставки зерна позивачу (т.2 а.с.65).

Як видно з акту перевірки, контрагент позивача - ТОВ «Продінвест Сервіс» зареєстрований 13.12.2011, має діюче свідоцтво платника податку на додану вартість, статутний фонд 2 500 000 грн., основний вид діяльності 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Таким чином, єдиною підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість у цьому випадку стало твердження ДПС про наявність рішень стосовно контрагентів позивача щодо відповідності критеріям ризиковості та недостатня кількість, на думку податкового органу, у них вантажних транспортних засобів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (Податковий кодекс, Кодекс, ПК України).

Згідно приписів пункту 109.1 статті 109 Кодексу податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 109.2 статті 109 Податкового кодексу порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

За правилами статті 112 Кодексу особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

За визначенням підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За положеннями пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (пункт 198.1 статті 198 ПК України).

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За положеннями пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За правилами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 200.9 статті 200 Податкового кодексу).

У відповідності до пункту 201.10 Податкового кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За нормами пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

За положеннями пункту 56.9 статті 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Як закріплено у статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За змістом частини першої статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Так, умови поставки EXW або (Франко завод (назва місця)) - термін Інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» (Закон 37-IV) складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

За положеннями статті 7 цього ж Закону суб`єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб`єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб`єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна. Суб`єкти зберігання зерна відповідно до укладених договорів складського зберігання із суб`єктами ринку зерна гарантують забезпечення якості та дотримання нормативів природних втрат зерна протягом терміну його зберігання.

За договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа (стаття 26 Закону 37-IV).

Зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію. Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня (стаття 37 Закону 37-IV).

Якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію (стаття 43 Закону 37-IV).

Як закріплено у пунктах 3.2 та 4.1 наказу Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003 №198, підставою для видачі складської квитанції на зерно є угода про зберігання зерна, укладена між зерновим складом і поклажодавцем, та факт прийняття зерна на зберігання. З метою розміщення зерна на зберігання зерновий склад і власник зерна укладають договір про складське зберігання зерна.

За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію; а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За нормами частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. При цьому, вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу.

За результатом аналізу складених між позивачем та його контрагентами первинних документів, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає, що вони відповідають положенням законодавства та містять всі обов`язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Це підтверджує і відповідач.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що податковим органом у випадку, який розглядається, не здійснено повного, належного і достатнього аналізу первинних документів, не досліджено специфіки господарських операцій, не здійснено аналізу процедури перевезення і постачання, зокрема, який товар перевозився, для кого, звідки, куди, коли, ким, на яких умовах. Суд зазначає, що, дійсно, відповідачем не враховувався факт використання товариством ТОВ «ЛС-Ритейл» для надання транспортно-експедиційних послуг саме залізничного транспорту, а також умови поставки за договором із ТОВ «Продінвест Сервіс».

Суд ще раз підкреслює, що відповідач жодних заперечень щодо форми і змісту наданих позивачем податкових накладних та первинних документів як під час проведення перевірки, так і у ході судового розгляду справи - не висловив. Доказів, які б вказували на недійсність чи підробку таких документів або їх невідповідність нормативно-правовим актам ГУ ДПС суду не надали.

Також, відповідачем під час судового розгляду справи не було наведено будь-яких переконливих доводів та не надано належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цієї операції дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність саме позивача як платника податків.

Стосовно викладених у акті перевірки і у судовому засіданні доводів про наявність рішення від 09.12.2021 про відповідність товариства «ЛС-Ритейл» пункту 8 критеріїв ризиковості, суд враховує, що, як вже зазначалося вище, Комісією регіонального рівня 13.01.2022 прийнято рішення про невідповідність названого контрагента позивача критеріям ризиковості. При цьому, таке рішення було проігноровано під час розгляду скарги позивача поданої до ДПС України. Крім того, суд звертає увагу, що на час укладання і виконання договору рішення про відповідність товариства «ЛС-Ритейл» пункту 8 критеріїв ризиковості не було.

Суд відхиляє і доводи про відсутність у товариства «ЛС-Ритейл» вантажних транспортних засобів для поставки зерна, оскільки предметом договору було надання послуг із транспортного експедирування залізничним транспортом, у зв`язку із виконанням або ж невиконанням договірних зобов`язань контрагентом позивача жодним чином не пов`язане із наявністю (відсутністю) у нього на праві власності вантажних автомобілів.

Також, стосовно контрагента ТОВ «Продінвест Сервіс», то доводи покладені в основу тверджень про нереальність операцій (наявність одного автомобіля та рішення щодо відповідності критеріям ризиковості) суд не вважає достатніми. Так, умовами поставки у спірній операції були EXW («Франко завод») згідно «Інкотермс» у редакції 2010 року (продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці), тобто наявність за контрагентом позивача зареєстрованого легкового транспортного засобу у кількості 1 одиниця не може бути підставою твердження про нереальність операції. Так само, рішення про відповідність товариства «Продінвест Сервіс» критеріям ризиковості від 29.04.2021 через встановлення невідповідність обсягів реалізації обсягам придбання та від 08.12.2021 у зв`язку із наявністю податкової інформації, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування, не може слугувати єдиною підставою визнання операції із позивачем нереальною, тим більш, що вони стосувалися інших періодів, а не того, коли відбулась спірна поставка, при цьому такі рішення відповідачем не надавалися, так само не повідомлялась інформація відображена у них.

Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать про реальність спірних господарських операцій позивача з товариствами «ЛС-Ритейл» і «Продінвест Сервіс», у той же час податковий орган не надав доказів, які б підтверджували б зворотнє, у зв`язку із чим не виконав обов`язку по доведенню правомірності оскаржуваного повідомлення-рішення. Більше того, відповідач не надав доказів правомірності розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення у порядку адміністративного оскарження і прийняття рішення із порушенням строків, що, за нормами статті 56 Податкового кодексу України, є самостійною підставою для скасування відповідного повідомлення-рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У той же час, оскаржуване у цьому випадку повідомлення-рішення не відповідає названим критеріям.

За викладеного вище, зважаючи на необґрунтованість висновків контролюючого органу у акті перевірки, на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу констатовано відсутність права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, недоведеність наявності підстав для тверджень про відсутність реальності операцій позивача з ТОВ «ЛС-Ритейл» та ТОВ «Продінвест Сервіс», а також недотримання ДПС України строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно із платіжного доручення від 18.02.2022 №920227, позивачем сплачено судовий збір у сумі 24810 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 24810 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків як суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17.01.2022 № 1.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (; місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 1) судовий збір у розмірі 24810,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (; місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного рішення - 27 серпня 2024 р.