Справа № 520/9899/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.

27 серпня 2024 р. Справа № 520/9899/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Острицького Андрія Олеговича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

14.04.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Острицький А.О. звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова № 713) з 01.07.2021 року, після проведення перерахунку пенсії на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 року по справі № 520/9546/21, від 09.01.2023 року та додатковим рішенням від 15.02.2023 року по справі № 520/9439/22, від 21.11.2023 року по справі № 520/18929/23, протиправною;

- визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова № 168) у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн. з 01.03.2023 року протиправною;

- визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова № 185) у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн. з 01.03.2024 року протиправною;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 86% грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром: з 01.07.2021 року з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови №713; з 01.03.2022 додатково з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою №118 ; 01.03.2023 року додатково з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою №168 у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн.; з 01.03.2024 року додатково з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою №185 у повному розмірі без обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 року зупинено провадження по справі № 520/9899/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням у справі № 320/8511/23.

В обґрунтування прийнятого рішення, судом зазначено, про те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року у справі № 320/8511/23, яке не набрало законної сили, визнано протиправним та нечинним в абзаці першому пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» застосування обмеження максимального розміру пенсії, визначеного законом. Також визнаний протиправним та нечинним абзац 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» щодо визначення розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, який не може перевищувати 1500 гривень.

Також судом зазначено, що результат розгляду справи № 320/8511/23 матиме вплив на вирішення справи, що знаходиться у провадженні Харківського окружного адміністративного суду, оскільки позивачем у справі № 320/8511/23 поставлено на вирішення суду питання щодо визнання нечинним положень нормативно-правового акту КМУ, на підставі застосування якого пенсійним органом застосовано обмеження максимальним розміром пенсії позивача (1.500 грн) включно з індексацією.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Острицький А.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 року та направити справу для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача зазначає, що визнання нечинними окремих положень Постанови № 168 не матиме жодного впливу на розгляд справи № 520/9899/24, так як, незалежно від того чи будуть зазначені положення визнані нечинними чи не будуть та чи оскаржуються такі положення в судовому порядку, якщо вони суперечать закону, вони не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах у будь-якому випадку.

Враховуючи те, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми Законів № 2262-XII, № 2017-III, № 1282-XII з врахуванням норм Конституції України, вважає, що перешкоди для розгляду справи №520/9899/24 відсутні.

Крім того, стверджував, що матеріали справи містять усі необхідні докази, якими підтверджуються викладені у позовній заяві обставини. Зазначені докази у повному обсязі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, є належними та допустимими, отже суд в силу положень п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи № 520/9899/24.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове рішення на підставі ст. 317 КАС України скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду, з наступних підстав.

Приписами ст. 236 КАС України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити дану процесуальну дію.

Перелік цих підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

У постанові від 10.08.2023 року у справі № 804/7154/16 Верховний Суд сформував висновок, згідно якого під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для цього суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі і одночасно мають значення для вирішення цієї справи.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не конкретизував, які саме обставини, що можуть бути встановлені під час розгляду справи № 320/8511/23, мають суттєве значення для вирішення цієї справи.

Колегія суддів звертає увагу, що п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України містить застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, у справі № 520/9899/24 судом першої інстанції не встановлено необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 18.06.2024 року у справі № 200/6083/23.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 520/9899/24.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; 3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвоката Острицького Андрія Олеговича - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року по справі № 520/9899/24 скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц