Справа № 340/5014/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5014/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (надалі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладену листом №1206-511/К-03/8-1100/24 від 26.01.2024, у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити з 21 серпня 2022 року пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягали 8-річного віку, і не працює.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що проживала з листопада 2018 року однією сім`єю без укладення шлюбу із загиблим військовослужбовцем Збройних сил Територіальної оборони України ОСОБА_2 . За цей час у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7. Факт сумісного постійного проживання та постійного перебування на отриманні померлого підтверджено рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2022 у справі №396/649/22.

Вказує, що відповідно до пункту «д» статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон N2262-XII) має право на пенсію в разі втрати годувальника як дружина, яка зайнята доглядом за дітьми до досягнення 8-річного віку, і яка не працює.

18.08.2023 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника, однак 26.12.2023 отримала лист про те, що пенсію було призначено її сину, при цьому відомості про розгляд заяви щодо неї були відсутні.

Зазначає, що на її звернення від 08.01.2024 про результати розгляду її заяв про перерахунок та призначення пенсії 08.02.2024 отримала лист-відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначає, що позивач не має права на призначення пенсії у разі втрати годувальника, оскільки при поданні заяви про призначення пенсії позивач не надала свідоцтва про шлюб. Тобто, позивач не є дружиною померлого ОСОБА_2 .

Вказує, що з 21.08.2022 позивачу призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до пункту "а" частини четвертої статті 30 Закону N2262-XII на неповнолітню дитину ОСОБА_5 .

Звертає увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких клопотань від учасників справи не надходило.

30.07.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20.08.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду витребувано у відповідача докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження від 28.09.2018 серія НОМЕР_1 , виданого Кіровоградським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_5 (а.с. 15).

У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 16.10.2019, виданим Кропивницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 07.12.2021, виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 17).

24.03.2024 за №994 ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу матері ОСОБА_6 було направлено повідомлення про загибель 03.03.2022 ОСОБА_2 внаслідок вогнепального поранення під час бойових дій (а.с. 13).

Згідно довідки про причину смерті №378 від 06.03.2022 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок траматичної ампутації на рівні лівого плічового суглобу (а.с. 14).

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_4 , видане 06.03.2022 Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 12).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2022 у справі №396/649/22 встановлено факт сумісного постійного проживання та факт постійного перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у війні з російськими окупантами в селі Гребельки Броварського району Київської області. Встановлено факт сумісного постійного проживання та факт постійного перебування малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у війні з російськими окупантами в селі Гребельки Броварського району Київської області (а.с. 23-24).

18.08.2023 позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення, перерахунок пенсії в разі втрати годувальника з надбавкою на утриманців ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 66).

11.12.2023 позивач звернулась на лінію Мінветеранів із зверненням, якому присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_5 , щодо призначення їй та ОСОБА_5 пенсії по втраті годувальника із вказівкою на те, що документи на призначення пенсії були подані 21.08.2023, однак питання не вирішено (а.с. 57).

Листом від 21.12.2023 №16046-16897/К-03/8-1100/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача про призначення з 21.08.2022 пенсії ОСОБА_5 (а.с. 27).

08.01.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про розгляд раніше поданих заяв про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону N2262-XII (а.с. 28-29).

10.01.2024 позивач повторно звернулась на лінію Мінветеранів із зверненням, якому присвоєно реєстраційний номер КО-16552925/2, щодо призначення їй та ОСОБА_5 пенсії по втраті годувальника із вказівкою на те, що документи на призначення пенсії були подані 21.08.2023, однак питання не вирішено. У зверненні зазначається, що їй було надано відповідь на попереднє звернення не у повному обсязі - стосовно призначення їй пенсії відповідь не надана (а.с. 65).

Відповідач у листі від 19.01.2024 №877-396/К-03/8-1100/24 зазначає про те, що відповідь за результатами звернення щодо призначення пенсії надана листом від 21.12.2023 №16046-16897/К-03/8-1100/23. Водночас зазначає про відсутність підстав для призначення їй пенсії у зв`язку з відсутністю у матеріалах пенсійної справи свідоцтва про шлюб (а.с. 84). Відомості про надсилання даного листа позивачу відсутні.

Листом від 26.01.2024 №1206-511/К-03/8-1100/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у матеріалах пенсійної справи свідоцтва про шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 32).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон N2262-XII.

Відповідно до статті 29 Закону N2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

За змістом частин 1, 2 статті 30 Закону, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пунктом "д" частини 4 статті статті 30 Закону N2262-XII встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважається дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Дружина (чоловік) годувальника, померлого внаслідок причин, зазначених у пункті "а" статті 20 цього Закону, має право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту "д" частини четвертої цієї статті незалежно від того, працює (проходить військову службу) вона (він) чи ні.

Відповідно до статті 36 Закону N 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Згідно зі статтею 37 Закону N 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 40 Закону N 2262-XII пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року N3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за N 135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок N3-1).

Пунктом 2 Розділу І Порядку (в редакції на дату спірних правовідносин) передбачено, що заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника подається членом сім`ї військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію згідно із Законом, якому на дату смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважений орган (структурний підрозділ). У такому самому порядку подається заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника членом сім`ї померлого годувальника, який має право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також у разі відсутності в органах, що призначають пенсії, пенсійної справи померлого годувальника.

Уповноваженим органом (структурним підрозділом) заява про призначення пенсії з необхідними документами до органу, що призначає пенсію, може надсилатись поштою.

Відповідно до пункту 11 Розділу І Порядку N 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу)) роз`яснюється, які документи необхідно подати додатково. При поданні цих документів до закінчення тримісячного строку з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів уповноваженим органом (структурним підрозділом) поштою, або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

У пункті 3 Розділу ІІ Порядку N3-1 вказаний перелік документів, що подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника, зокрема: 1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (якщо пенсія померлому годувальнику органом, що призначає пенсію, не призначалась); 2) витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / з визнанням судом безвісно відсутнім (якщо годувальник помер (загинув) / пропав безвісти у період проходження служби) або його копія; 3) свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим; 4) документи, що засвідчують родинні відносини непрацездатних членів сім`ї з померлим годувальником, які передбачені пунктом 12 цього розділу; 5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу; 6) документи померлого годувальника, які передбачені підпунктом 4 пункту 2 цього розділу; 7) документи, що підтверджують право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, які передбачені підпунктами 5 - 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону); 8) документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону); 9) документи, що підтверджують право на встановлення надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.

Для призначення пенсії в разі втрати годувальника особам, зазначеним у пункті "д" статті 30 Закону, додатково подаються: документи про те, що дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності зайняті доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8-річного віку (свідоцтво про народження дитини, документи, що підтверджують родинні стосунки, рішення органу опіки та піклування про встановлення опіки або рішення суду інше).

Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ Порядку N3-1 за документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду.

Звертаючись до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії позивач посилалась на те, що вона має право на пенсію в разі втрати годувальника, як дружина померлого ОСОБА_2 згідно пункту «д» частини четвертої статті 30 Закону №2262-XII.

Спірним питанням у даних правовідносинах є неподання позивачем до заяви про призначення пенсії свідоцтва про шлюб, що, відповідно до позиції відповідача, не дає підстав для призначення пенсії в разі втрати годувальника як дружині загиблого.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Водночас, кодекс передбачає випадок, коли за відсутності шлюбу обов`язки з утримання все ж виникають. Так, частиною першою статті 91 передбачено, що у випадку, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу.

З аналізу положень статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вбачається, що її метою є захист членів сім`ї померлої особи. При цьому, законодавство не містить визначення поняття «дружина», яке входить до переліку осіб - членів сім`ї, наділених правом на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2022 у справі №396/649/22 встановлено факт сумісного постійного проживання та факт постійного перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у війні з російськими окупантами в селі Гребельки Броварського району Київської області.

При цьому судом було встановлено згідно довідки виданої виконавчим комітетом Первозванівської сільської ради Кропивницького району № 210 від 24.05.2022 року про те, що ОСОБА_1 1999 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою ОСОБА_1 проживала в період з листопада 2018 року по січень 2022 року включно. В зазначений період ОСОБА_1 мала слідуючий склад сім`ї: чоловік ОСОБА_2 - 1997 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), син ОСОБА_5 - 2018 року народження, донька ОСОБА_3 - 2019 року народження, донька ОСОБА_4 - 2021 року народження. При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без шлюбу, вели спільне господарство та виховували сина ОСОБА_1 від попередніх взаємин та двох спільних доньок. Родина перебувала на повному утриманні голови сім`ї ОСОБА_2 . Крім доходів голови сім`ї та соціальних виплат на дітей інших доходів не було (копія довідки наявна у матеріалах справи а.с. 21).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином враховуючи те, що причинна смерті ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини та встановлений факт про те, що він із ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, позивач набула право на пенсію у разі втрати годувальника як дружина, яка зайнята доглядом за дітьми годувальника, померлого внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, які не досягли 8-річного віку, і не працює, а відмова відповідача у призначенні такої пенсії є протиправною.

Пенсійним органом не вказано на існування будь-яких інших об`єктивних та законних підстав для відмови позивачу у призначені пенсії на заявлених умовах.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити та виплатити з 21.08.2022 пенсію в разі втрати годувальника, суд зазначає наступне.

Питання строків призначення пенсій відповідно до Закону N 2262-XII врегульовано статтею 50 вказаного Закону.

Так відповідно до статті 50 Закону N 2262-XII членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону N 2262-XII набула після смерті її чоловіка (годувальника), а право на отримання такого виду пенсії набула - з дня звернення за пенсією, а саме 18.08.2023.

Докази направлення відповідачу інших заяв про призначення пенсії у разі втрати годувальника до цієї дати матеріали судової справи не містять.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Проте, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

З огляду на встановлені судом обставини, відсутності будь-яких інших об`єктивних та законних підстав для відмови позивачу у призначені пенсії крім відсутності свідоцтва про шлюб із загиблим, для належного та повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити з 18.08.2023 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми, які не досягали 8-річного віку, і не працює.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналізуючи зміст статті 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи про відмову у призначенні пенсії у разі втрати годувальника позивач дізналась з листа відповідача від 26.01.2024 №1206-511/К-03/8-1100/24. При цьому відповідачем не надано доказів надсилання на адресу позивача листа від 19.01.2024 №877-396/К-03/8-1100/24.

Поряд з цим, аналізуючи зміст листа від 21.12.2023 №16046-16897/К-03/8-14100/23 суд дійшов висновку, що рішення за результатам розгляду заяви позивача про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника як дружині, яка зайнята доглядом за дітьми годувальника, померлого внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, яка не досягла 8-річного віку він не містить.

З позовом про його оскарження позивач звернувся до суду 24.07.2024, направивши позовну заяву поштовим відправленням.

Отже, позов поданий у межах строку, установленого частиною 2 статті 122 КАС України, - протягом 6 місяців від дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, отримавши лист відповідача.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач відмовляючи у призначенні позивачу пенсії у разі втрати годувальника як дружині, яка зайнята доглядом за дітьми годувальника, померлого внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, які не досягли 8-річного віку, діяв не на підставі Конституції та законів України.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладену листом №1206-511/К-03/8-1100/24 від 26.01.2024, у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити з 18.08.2023 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту д) частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, як дружині, незалежно від віку і працездатності, якщо вона зайнята доглядом за дітьми померлого годувальника, які не досягали 8-річного віку, і не працює.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2024 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК