Справа № 420/26869/24
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 420/26869/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- визнати протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.07.2024 року про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації щодо призову ОСОБА_1 ;

- вилучити з поіменного списку № 7079 від 22.07.2024 запис щодо ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ командира військової частини № НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 202 від 22.07.2024 року щодо якого ОСОБА_1 було зараховано до військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 .

26.08.2024 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони командуванню військової частини НОМЕР_1 відряджати чи приймати рішення про переведення ОСОБА_1 до інших військових частин, на час розгляду адміністративної справи.

В обґрунтування заяви зазначено, що 19.07.2024 ОСОБА_1 (далі Позивач) ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проведення перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки без його добровільної згоди примусово доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.07.2024 року про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації позивач був призваний на військову службу по мобілізації згідно Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію». Наказом командира військової частини (по стройовій частині) № 202 від 22.07.2024 ОСОБА_1 було зараховано до військової частини НОМЕР_1 та відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом призначено курсантом навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 . Зараховано на всі види забезпечення з 22.07.2024. Підставою призначення є поіменний список військовобов`язаних № 7079 від 22.07.2024. Як здобувач професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури, згідно ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Зазначені особи, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом. Заявник зазначає, що у разі переміщення його в іншу військову частину, рішення суду щодо відповідача військової частини НОМЕР_1 виконати вже буде неможливо.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Згідно із ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявник не надав до суду будь-яких доказів наявності очевидної небезпеки його правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що, у даному випадку, така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд не встановив, а позивач не надав докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Суд вважає, що звернувшись до суду з адміністративним позовом про оскарження наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.07.2024 року про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації та наказу командира військової частини № НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 202 від 22.07.2024 року про призначення ОСОБА_1 на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , позивач реалізував своє право на судовий захист.

Тобто, фактично позивач оскаржує незаконність призову на військову службу.

Факти протиправності винесення оскаржуваних наказі потребують доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він зробив висновок про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд вважає, що заявник не довів, що у разі незабезпечення позову - це істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Так, в заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити командуванню військової частини НОМЕР_1 відряджати чи приймати рішення про переведення ОСОБА_1 до інших військових частин, на час розгляду адміністративної справи.

Суд звертає увагу, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

При цьому припинення юридичної сили індивідуального акта, у тому числі і наказів, відбувається автоматично у разі задоволення позову після набрання законної сили рішенням суду.

Отже, надаючи оцінку доводам позивача про очевидність ознак протиправності оскаржуваних наказів, суд зазначає, що заява не містить в собі жодних відомостей про такі обставини, а посилання позивачем з цього приводу на його позицію, викладену в позовній заяві, є фактичним бажанням заявника вирішити справу по суті без її розгляду, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони командуванню військової частини НОМЕР_1 відряджати чи приймати рішення про переведення ОСОБА_1 до інших військових частин не відповідає меті застосування правового інститут забезпечення позову,

Таким чином, позивач не довів наявності у цій заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.

З огляду на зазначене вище суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову, тому подана заява є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 420/26869/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказів - відмовити.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко