Справа № 520/28343/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання встановлення способу і порядку виконання судового рішення

29 серпня 2024 року справа №520/28343/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 05.08.2022р. у справі №520/28343/21 за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі за текстом - відповідач) про стягнення невиплаченої частини суддівської винагороди, -

встановив:

05.12.2022р. до суду надійшла заява позивача про встановлення порядку та способу виконання рішення суду від 05.08.2022р. в частині стягнення індексації доплат за вислугу років за грудень 2021 року на суму 18.918,00 грн., починаючи з 01 грудня 2021 року по день фактичного розрахунку - у розмірі стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області відповідних санкцій у розмірі 3.830,93 грн.

Аргументуючи подану заяву позивач зазначив, що не погоджується із тим, що на виконання судового рішення Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області індексація доплати за грудень 2021 року виплачена у розмірі 915,20 грн. та без урахування вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Зазначає, що натомість правильним порядком виконання вказаного судового рішення є множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу, у зв`язку з чим вказана сума санкцій до стягнення складає 3.830,93 грн.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024р. справа №520/28343/21 передана до провадження судді Сліденка А.В.

Ухвалою суду від 12.08.2024р. прийнято адміністративну справу № 520/28343/21 до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Сліденка А.В. та призначено судове засідання на 29.08.2024 р. о 10:30 год у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заявник просив розгляд заяви проводити без його участі.

За приписами ч. 2 ст. 378 КАСУ заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 КАС України, беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та подану заяву про зміну способу виконання судового рішення, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до суду з вимогами про: 1) стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 невиплачену частину суддівської винагороди у вигляді щомісячної доплати за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - у розмірі 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за грудень 2021 року, що складає 18.918,00 грн. та підлягає індексації, починаючи з 01 грудня 2021 року по день фактичного розрахунку; 2) рішення в частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 невиплачену частину суддівської винагороди у вигляді щомісячної доплати за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - у розмірі 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус судців" за грудень 2021 року, що складає 18.918,00 грн. - звернути до негайного виконання; 3) у випадку встановлення обґрунтованості позовних вимог позивача, вийти за межі позовних вимог у зв`язку з тим, що це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області та в порядку ч. 2 ст. 9 КАС України припинити дію Наказу Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області "Про припинення виплати доплат" від 25.01.2021 року за № 01-06/07 на грудень 2021 року, починаючи з 01.12.2021 року, в частині судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 у справі №520/28343/21 позов задоволено. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 невиплачену частину суддівської винагороди у вигляді щомісячної доплати за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - у розмірі 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за грудень 2021 року, що складає 18.918,00 грн та підлягає індексації, починаючи з 01 грудня 2021 року по день фактичного розрахунку. Рішення в частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 невиплаченої частини суддівської винагороди у вигляді щомісячної доплати за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - у розмірі 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за грудень 2021 року, що складає 18918,00 грн - звернено до негайного виконання.

Рішення суду набрало законної сили 06.09.2022р. та 05.12.2022р. заявнику було видано виконавчий лист.

Листом УДКСУ у Московському районі м. Харкова від 23.11.2022 р. № 02-16-08/382 «Про повернення виконавчих листів» позивача повідомлено, що суми коштів, зазначені у виконавчих документах, перераховані боржником стягувачу: доплата за вислугу років за грудень 2021 року в сумі 18.918, 00 грн. та індексація у сумі 915, 20 грн. виплачені 30.08.2022 р.

Вважаючи, що відповідачем не в повному обсязі виконано рішення суду від 05.08.2022р. та невиконаною частиною є стягнення індексації доплат за вислугу років за грудень 2021 року у розмірі 3.830,93 грн, позивач звернувся до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Суд вважає, що до установлених обставин спору підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно з ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.8 Конституція України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами першою, третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Так, під зміною способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ст.ст. 5, 245 КАС України визначено способи захисту порушеного права особи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 по справі № 281/1820/14-а, від 11.11.2020 по справі №817/628/15 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при розгляді даної справи.

Згідно зі ст.2 Закону України від 05.06.2012 №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Так, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно із до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд відмічає, що спір у справі №520/28343/21 стосувався, насамперед, виплати щомісячної доплати за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - у розмірі 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за грудень 2021 року, що складає 18.918,00 грн. та підлягає індексації.

Як встановлено в ході розгляду цієї справи, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2022р. звернуто до негайного виконання, у зв`язку з чим було виконано відповідачем 30.08.2022 в частині, що підлягала негайному виконанню, а саме: стягнуто невиплачену частину суддівської винагороди у вигляді щомісячної доплати за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - у розмірі 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за грудень 2021 року, що складало 18918,00 грн.

Як вважає позивач, невиконаною частиною рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 по справі № 520/28343/21 є стягнення індексації доплат за вислугу років за грудень 2021 року на суму 18918,00 грн, починаючи з 01 грудня 2021 року по день фактичного розрахунку 30.08.2022. Відповідно до наданого позивачем розрахунку індексації доплат вказана сума складає 3.830,93 грн.

Суд відзначає, що листом УДКСУ у Московському районі м. Харкова від 23.11.2022 № 02-16-08/382 «Про повернення виконавчих листів» підтверджується, що суми коштів, зазначені у виконавчих документах, перераховані боржником стягувачу: доплата за вислугу років за грудень 2021 року в сумі 18.918,00 грн та індексація в сумі 915,20 грн виплачені 30.08.2022. В зв`язку з тим, що суми коштів, зазначені в виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу, то виконавчий лист був повернутий без виконання відповідно до п.п. 7 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 30.08.2011 р. за № 845.

При цьому, резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 не містить конкретної суми індексації, яка має бути стягнута з відповідача, більш того порядок її розрахунку не досліджувався судом першої інстанції під час ухвалення рішення.

Відповідачем проведено розрахунок індексації доплат за вислугу років за грудень 2021 року та здійснено виплату в сумі 915,20 грн вважаючи, що такі дії свідчать про повне виконання судового рішення. Позивач, в свою чергу, з таким розрахунком не погоджується та наводить власну калькуляцію сум індексації, яка має бути виплачена на виконання рішення суду.

Отже, суд зазначає, що в межах розгляду цієї справи виник спір з приводу повноти виконання судового рішення.

При цьому суд констатує, що приписи як Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, так і Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" містять вимогу про зазначення конкретної суми для стягнення як обов`язкової умови виконання виконавчого листа шляхом стягнення сум безпосередньо з рахунків боржника органами Державної казначейської служби.

Резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2022р. не містить конкретної суми індексації, яка має бути стягнута з відповідача, більш того порядок її розрахунку не досліджувався судом під час ухвалення рішення.

З наведеного вище судом не встановлено обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб, а навпаки свідчать про те, що між сторонами існує спір з приводу нових обставин, які раніше не були предметом судового розгляду.

Так само це стосується доводів позивача про необхідність застосування при обчисленні спірної індексації норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", що є також спірним між сторонами.

Суд зазначає, що ані сума індексації доплат за вислугу років, ані можливість/ необхідність врахування при обчисленні індексації норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" не були предметом судового розгляду, конкретний розмір індексації та порядок її розрахунку не досліджувався та не визначався судом, а тому спір між сторонами з приводу розрахунку сум індексації не може бути вирішений у спосіб зміни способу і порядку виконання судового рішення та ефективним способом захисту порушених прав в даному випадку є звернення до суду із новими позовними вимогами, що охоплюються предметом належного обчислення сум індексації.

Окремо суд зважає, що за визначенням ст.1 Закону України від 03.07.1991р. №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

На подальший розвиток норм Закону України від 03.07.1991р. №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" Урядом України було прийнято постанову КМУ від 17.07.2003р. №1078, якою було затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі за текстом - Порядок №1078).

У силу спеціального застереження п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення, а частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Згідно з ст.2 Закону України від 19.10.2000р. №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.3 Закону України від 19.10.2000р. №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

На подальший розвиток норм Закону України від 19.10.2000р. №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Урядом України було прийнято постанову КМУ від 21.02.2001р. №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам України втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати.

Відмінністю правової природи індексації винагороди за працю (службу) від компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати винагороди за працю (службу) є те, що індексація нараховується одноразово та однократно за кожен календарний місяць виконання особою функцій найманого працівника (у тому числі і публічного службовця) виключно у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (відтак, індексації підлягає, насамперед, саме посадовий оклад судді у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення, а не будь - які інші структурні компоненти суддівської винагороди).

Натомість, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати винагороди за працю (службу) є платежем, який підлягає нарахуванню на суму боргу з винагороди за працю (службу) у межах кожного календарного місяця існування боргу.

Суд знаходить, що у межах поданого до суду процесуального документу, заявник прагне до підміни правової категорії "індексація" правовою категорією "компенсація громадянам України втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати".

На це беззаперечно указує використане заявником словопосполучення - "Таким чином, індексація доплат за вислугу років за грудень 2021 року на суму 18918,00грн., виплачена 30.08.2022р. у розмірі 915,20грн., була здійснена боржником без урахуванням вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". (абз.7 стор.2 заяви про встановлення порядку і способу виконання рішення суду).

Між тим, оскільки управлінське волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу обчислення розміру компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не входило ані до предмету позову у справі №520/28343/21, ані до предмету доказування, а управлінське волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу обчислення конкретного розміру індексації на щомісячну доплату за вислугу років за грудень 2021 року у сумі 18.918,00грн. не було предметом судової перевірки у справі №520/28343/21 за критеріями ч.2 ст.2 КАС України, то суд доходить висновку про те, що заява ОСОБА_1 не містить обґрунтування виняткової необхідності застосування зміни способу виконання резолютивної частини рішення, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 248, 255, 295, 372, 378 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 05.08.2022р. у справі №520/28343/21 - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати постановлення (підписання) ухвали.

Суддя А.В. Сліденко