Справа № 160/10340/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
15.05.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпровської митниці, поданий представником позивача - адвокатом Васильченко Оленою Миколаївною, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці UA110130/2022/000196/1 від 01.12.2022, UА110130/2022/000194/1 від 01.12.2022, UA110130/2022/000193/1 від 01.12.2022.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування, оскільки у процедурах контролю за митною вартістю товару «предметом доказування» - є «ціна товару» та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови оплати та строки поставки безпосередньо ціни товару та складових митної вартості не стосуються, а тому, відповідно, не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак, порушення строків оплати за товар не може бути належною і беззаперечною підставою для неможливості визначити числове значення митної вартості товару. Відповідно до статті 53 МК України митна декларація країни відправлення та сертифікат якості не є обов`язковими документами для здійснення митного оформлення товарів.
Позивач також зазначає, що прайс-лист та комерційна пропозиція, які датовані раніше проформи-інвойсів, є діловою практикою, що спочатку йде пропозиція про продаж, а потім після погодження пропозиції, якою після специфікації було виставлено проформи-інвойси. Ця обставина не може слугувати підставою для коригування митної вартості, оскільки жодним чином не перешкоджає числовому визначенню митної вартості товару.
Крім того, позивач зауважує, що відповідно до умов договору ціна передбачена в заявці на перевезення є остаточною, отже твердження митниці з приводу можливості не включення до митної вартості всіх експедиційних витрат є неправомірним. Факт оплати транспортних витрат підтверджено митниці. Посилання Дніпровської митниці на ненадання акту виконаних робіт для перевірки дотримання строків оплати за надані транспортні послуги є неправомірним, оскільки не впливає на числове значення розміру митної вартості товарів. Всі надані у сукупності документи не містять розбіжностей, мають посилання один на одного та надають у повній мірі можливість здійснити розрахунок транспортних витрат. Надані до митного оформлення документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом, у зв`язку із чим позивач вважає здійснення коригування митної вартості втручанням в зовнішньоекономічну діяльність та порушенням принципу свободи підприємницької діяльності.
Ухвалою Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 22.05.2023 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: пояснень щодо підстав об`єднання в одне провадження заявлених позовних вимог у відповідності до частини 1 статті 172 КАС України з наданням відповідних доказів за наявності; уточненого адміністративного позову, який містить реєстраційний номер облікової картки платника податків представника позивача, а також його копії для направлення відповідачам в справі відповідно до їх кількості; належним чином засвідчених копій доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, або клопотання про їх витребування з дотриманням вимог ст.80 КАС України.
25.05.2023 копію зазначеної ухвали, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, направлено позивачу телекомунікаційного зв`язку на адреси електронної пошти, зазначені в позовній заяві. Тобто, строк для усунення недоліків з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України до 30.05.2023.
31.05.2023 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої надана уточнена позовна заява з аналогічними позовними вимогами та суб`єктним складом правовідносин із зазначенням РНОКПП представника позивача. В заяві також наведені пояснення, відповідно до яких позивач вважає доцільним об`єднання вимог з визнання протиправним на скасування рішень про коригування митної вартості: UA110130/2022/000193/1 від 01.12.2022; UA110130/2022/000194/1 від 01.12.2022; UA110130/2022/000196/1 від 01.12.2022 саме через те, що вони поєднані поданими доказами: контрактом, додатковою угодою №6 до контракту, прайс-листом від 03.11.2022, комерційною пропозицією від 03.11.2022 року, договором, платіжними дорученням №49 від 19.12.2022 року, платіжним доручення №61 від 19.12.2022.
Суд звертає увагу, що до уточненої позовної заяви надано копії платіжних інструкцій від 23.05.2023 №41043425 та №41043633 про сплату судового збору на 2684 грн кожне.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито в адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами статті 262 КАС України; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідача для залучення до матеріалів справи додаткові докази та встановлено строк для їх подання; встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Копію ухвали про відкриття провадження, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, 14.06.2023 позивачу направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в позовній заяві, що підтверджується матеріалами справи. За даними КП «ДСС» копію ухвали про відкриття провадження надіслано одержувачу Дніпровській митниці за допомогою підсистеми «Електронний суд» в електронний кабінет 09.06.2023, а копію адміністративного позову 15.05.2023, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву на позов з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України до 26.06.2023.
27.06.2023 через систему «Електронний суд» від Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
08.01.2019 між ТОВ «Омега» (покупець, Україна) та компанією «AS «DOBELES DZIRNAVNIEKS» (продавець, Латвія) укладено контракт №01/2019 згідно з умовами якого:
- пункт 1.1: продавець продає, а покупець купує харчові продукти, в подальшому «товари», згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних специфікаціях до цього контракту;
- пункт 1.2: товар, що поставляється, має бути поставлений партіями в повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в специфікаціях і додатках до цього контракту, які є його невід`ємною частиною;
- пункт 2.1: ціни товарів вказуються в євро і включають в себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, зазначених в п.4.11 цього контракту, навантаження на транспортний засіб, згідно Інкотермс 2010;
- пункт 2.2: ціни на товар розуміються на умовах FCA Dоbele LV3701, Латвія, відповідно до Інкотермс 2010, якщо інше не обумовлено в специфікаціях і інвойсах;
- пункт 3.1: оплата кожної партії товару здійснюється в євро, в формі банківського переказу на рахунок продавця в наступному порядку, якщо інше не зазначено у рахунку-проформі (проформа- інвойс): 50% передплата згідно рахунку-проформи протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку-проформи від продавця; 50% балансового платежу від суми рахунку-проформи буде сплачено не раніше 10 днів до відвантаження товару і отримання копій документів по електронній пошті від продавця.
Додатковою угодою №3 від 15.09.2020 до контракту №01/2019 від 08.01.2019 змінено асортимент продукції в специфікації №23 від 20.08.2020, зазначено, що новий асортимент та кількість товару, що поставляється, встановлюється в специфікації №23 від 15.09.2020.
03.11.2022 продавцем складено для покупця прайс-лист із продукцією за 17 найменуваннями.
Сторонами контракту №01/2019 від 08.01.2019 складено, а покупцем оплачений товар за специфікаціями:
Згідно з деклараціями виробника для інвойсів №104659, №1041661, №1041662 від 21.11.2022: продуктом є макаронні вироби з м`яких сортів пшениці TM INNESTO, PRESTO.
19.04.2019 між ТОВ «Шевелл-Груп» (експедитор) та ТОВ «Омега» (клієнт) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №19/04, згідно з пунктом 1.1 якого експедитор зобов`язується за рахунок і за плату (винагороду) клієнта у відповідності до умов цього договору та узгоджених сторонами заявок, що в свою чергу є невід`ємною частиною даного договору, виконати комплекс послуг по транспортно-експедиторському обслуговуванню (ТЕО), організувати міжнародні та/або внутрішньодержавні перевезення та/або мультимодальні перевезення експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу, а також надавати інші послуги погоджені сторонами.
Згідно з підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 договору №19/04 від 19.04.2019, експедитор зобов`язується фрахтувати національні, іноземні судна та залучати інші транспортні засоби, необхідні для надання послуг з перевезення вантажу, забезпечувати їх подачу в порти, термінали, залізничні станції, склади або інші об`єкти для своєчасного відвантаження вантажів.
ТОВ «Шевелл-Груп» виписало ТОВ «Омега» рахунки на оплату за договором №19/04 від 19.04.2019:
- №654 від 05.12.2022: понаднормове використання транспортного засобу Volvo АЕ 2602 СН / НОМЕР_1 на території України (митний термінал смт. Слобожанське): 5730 грн.
19.01.2022 між ПП «Девік Транс» (експедитор) та ТОВ «Омега» (клієнт) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №520, згідно з пунктом 1.1 якого експедитор зобов`язується за рахунок і за плату (винагороду) клієнта у відповідності до умов цього договору та узгоджених сторонами заявок, що в свою чергу є невід`ємною частиною даного договору, виконати комплекс послуг по транспортно-експедиторському обслуговуванню (ТЕО), організувати міжнародні та/або внутрішньодержавні перевезення та/або мультимодальні перевезення експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу, а також надавати інші послуги погоджені сторонами.
Згідно з підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 договору №520 від 19.01.2022, експедитор зобов`язується фрахтувати національні, іноземні судна та залучати інші транспортні засоби, необхідні для надання послуг з перевезення вантажу, забезпечувати їх подачу в порти, термінали, залізничні станції, склади або інші об`єкти для своєчасного відвантаження вантажів.
Для перевезення товару за специфікацією №107 від 17.11.2022:
Для перевезення товару за специфікацією №106 від 17.11.2022:
У ЕМД декларантом у графах «20 Умови поставки» зазначено FCA LV DOBELE, митна вартість визначена декларантом за основним методом.
У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000196/1 наведені обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості:
- поставка товару заявлена на підставі зовнішньоекономічного контракту від 08.01.2019 №01/2019, укладеного між компанією «AS «DOBELES DZIRNAVNIEKS» та ТОВ «Омега»;
- сертифікат якості від 22.11.2022 не містить інформацію, що товар «Макаронні вироби, спагетті» виготовлено з м`яких сортів пшениці. Від сорту пшениці, з якого виготовлено борошно, прямо залежить ціна оцінюваного товару;
- у пункті 3.1 контракту від 08.01.2019 №01/2019 в якості умов оплати вказано попередню оплату, якщо інше не вказано в рахунку-проформі, в рахунку-проформі № НОМЕР_6 (105-2022) від 17.11.2022 наданого до митного оформлення, зазначене що оплата повинна бути здійснена через 5 днів після відвантаження, згідно товаротранспортним документам (CMR) №283729 відвантаження;
- договір про надання транспортно-експедиційних послуг укладено між ТОВ «Шевелл-Груп» та ТОВ «Омега» проте в якості перевізника в CMR вказано « ОСОБА_2 », оскільки до митного органу не надано договір, між ТОВ «Шевелл-Груп» та « ОСОБА_2 » відсутня можливість перевірки включення до митної вартості у повному обсязі експедиційних послуг;
- консультацію проведено;
- у відповідності до частини 3 статті 337 МК України проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів. Відповідно до статті 33 МК України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені е інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах;
- рівень заявленої декларантом митної вартості товару №1 0,6738 євро/кг, вартість позиції «спагетті» при цьому становить 0,30 євро за упаковку 0,5 кг;
- в інформаційних ресурсах митниці наявні відомості щодо митного оформлення ідентичного товару «Макаронні вироби, позиція - спагеті», імпортованого на комерційних умовах поставки FCA та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 10.11.2022 №UA209230/2022/007512 за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються (вартість операції) на рівні 0,9596 євро/кг (фактурна вартість 0,45 євро за упаковку 0,5 кг);
- митна вартість товару №1 визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-а - за ціною договору щодо ідентичних товарів, згідно з положеннями ст.59 МК України, та ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару «Макаронні вироби позиція - спагеті», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, марки, країни походження, умов поставки із випущеного у вільний обіг за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються (вартість операції), здійснено коригування позиції «спагетті» при цьому вартість позиції «спагетті» скориговано до рівня 0,45 євро за упаковку 0,5 кг, та у перерахунку суми транспортних витрат на дату рішення митну вартість визначено на рівні 0,8434 євро/кг (0,8746 дол. США/кг) до ЕМД від 10.11.2022 №UA209230/2022/007512;
- прийнято рішення про коригування митної вартості від 01.12.2022 №UA110130/2022/000196/1.
У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості №UA110130/2022/000196/1, митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000591, якою відмовлено у митному оформлення (випуску) товарів.
У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000194/1 наведені обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості:
- поставка товару заявлена на підставі зовнішньоекономічного контракту від 08.01.2019 №01/2019, укладеного між компанією «AS «DOBELES DZIRNAVNIEKS» та ТОВ «Омега»;
- сертифікат якості від 22.11.2022 не містить інформацію, що товар «Макаронні вироби, спагетті» виготовлено з м`яких сортів пшениці. Від сорту пшениці, з якого виготовлено борошно, прямо залежить ціна оцінюваного товару;
- у пункті 3.1 контракту від 08.01.2019 №01/2019 в якості умов оплати вказано попередню оплату, рахунок-проформу до митного оформлення не надано, що унеможливлює перевірку суми, що була сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар;
- договір про надання транспортно-експедиційних послуг укладено ПП «Девік Транс» та ТОВ «Омега», проте в якості перевізника в CMR вказано компанію «Трансфер», оскільки до митного органу не надано договір, між ПП «Девік Транс» та компанією «Трансфер» відсутня можливість перевірки включення до митної вартості у повному обсязі експедиційних послуг;
- консультацію проведено;
- у відповідності до частини 3 статті 337 МК України проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів. Відповідно до статті 33 МК України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені е інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах;
- рівень заявленої декларантом митної вартості товару №1 0,6679 євро/кг, вартість позиції «спагетті» при цьому становить 0,30 євро за упаковку 0,5 кг;
- в інформаційних ресурсах митниці наявні відомості щодо митного оформлення ідентичного товару «Макаронні вироби, позиція - спагеті», імпортованого на комерційних умовах поставки FCA та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 10.11.2022 №UA209230/2022/007512 за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються (вартість операції) на рівні 0,9596 євро/кг (фактурна вартість 0,45 євро за упаковку 0,5 кг);
- митна вартість товару №1 визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-а - за ціною договору щодо ідентичних товарів, згідно з положеннями ст.59 МК України, та ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару «Макаронні вироби позиція - спагеті», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, марки, країни походження, умов поставки із випущеного у вільний обіг за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються (вартість операції), здійснено коригування позиції «спагетті» при цьому вартість позиції «спагетті» скориговано до рівня 0,45 євро за упаковку 0,5 кг, та у перерахунку суми транспортних витрат на дату рішення митну вартість визначено на рівні 0,9288 євро/кг (0,9631 дол. США/кг) до ЕМД від 10.11.2022 №UA209230/2022/007512;
- прийнято рішення про коригування митної вартості від 01.12.2022 №UA110130/2022/000194/1.
У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості №UA110130/2022/000194/1, митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000589, якою відмовлено у митному оформлення (випуску) товарів.
У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000193/1 наведені обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості:
- поставка товару заявлена на підставі зовнішньоекономічного контракту від 08.01.2019 №01/2019, укладеного між компанією «AS «DOBELES DZIRNAVNIEKS» та ТОВ «Омега»;
- сертифікат якості від 22.11.2022 не містить інформацію, що товар «Макаронні вироби, спагетті» виготовлено з м`яких сортів пшениці. Від сорту пшениці, з якого виготовлено борошно, прямо залежить ціна оцінюваного товару;
- у пункті 3.1 контракту від 08.01.2019 №01/2019 в якості умов оплати вказано попередню оплату, рахунок-проформу до митного оформлення не надано, що унеможливлює перевірку суми, що була сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар;
- договір про надання транспортно-експедиційних послуг укладено ПП «Девік Транс» та ТОВ «Омега», проте в якості перевізника в CMR вказано компанію «Трансфер», оскільки до митного органу не надано договір, між ПП «Девік Транс» та компанією «Трансфер» відсутня можливість перевірки включення до митної вартості у повному обсязі експедиційних послуг;
- консультацію проведено;
- листом декларанта від 30.11.2022 проінформовано, що додаткові документи у 10-денний термін надаватись не будуть;
- у відповідності до частини 3 статті 337 МК України проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів. Відповідно до статті 33 МК України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені е інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах;
- рівень заявленої декларантом митної вартості товару №1 0,6745 євро/кг, вартість позиції «спагетті» при цьому становить 0,30 євро за упаковку 0,5 кг;
- в інформаційних ресурсах митниці наявні відомості щодо митного оформлення ідентичного товару «Макаронні вироби, позиція - спагеті», імпортованого на комерційних умовах поставки FCA та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 10.11.2022 №UA209230/2022/007512 за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються (вартість операції) на рівні 0,9596 євро/кг (фактурна вартість 0,45 євро за упаковку 0,5 кг);
- митна вартість товару №1 визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-а - за ціною договору щодо ідентичних товарів, згідно з положеннями ст.59 МК України, та ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару «Макаронні вироби позиція - спагеті», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, марки, країни походження, умов поставки із випущеного у вільний обіг за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються (вартість операції), здійснено коригування позиції «спагетті» при цьому вартість позиції «спагетті» скориговано до рівня 0,45 євро за упаковку 0,5 кг, та у перерахунку суми транспортних витрат на дату рішення митну вартість визначено на рівні 0,8442 євро/кг (0,8754 дол. США/кг) до ЕМД від 10.11.2022 №UA209230/2022/007512;
- прийнято рішення про коригування митної вартості від 01.12.2022 №UA110130/2022/000193/1.
У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості №UA110130/2022/000193/1, митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000588, якою відмовлено у митному оформлення (випуску) товарів.
ТОВ «Омега» звернулась до Дніпровської митниці листом від 20.02.2023 №20/20/2023-1 щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару та скасування рішень про коригування митної вартості від 01.12.2022 №UA110130/2022/000193/1, №UA110130/2022/000194/1, та листом від 20.02.2023 №20/20/2023-2 щодо рішення №UA110130/2022/000196/1.
За результатами розгляду звернення декларанта Дніпровською митницею листами від 16.03.2023 №115 та №116 повідомлено про відсутність підстав для розгляду питання про скасування прийнятих рішень.
Не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови у митному оформлення (випуску) товарів, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України; далі - МК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 7 МК України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами статті 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до статті 337 МК України.
Оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом.
Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Згідно із частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
У постанові від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18 Верховний Суд дійшов висновку, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих Декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Наведене вище узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.02.2020 у справі №813/1229/16.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Загальний висновок про те, що митна вартість товару документально не підтверджена, є недостатнім для витребування у декларанта додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, без зазначення, при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, у чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах.
Наведене вище узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постановах від 27.02.2019 у справі №814/1647/16; від 06.03.2019 у справі №809/278/17; від 13.06.2019 у справі №820/6315/15; від 21.01.2020 у справі №813/2719/15.
Відповідно правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 17.07.2019 у справі №809/872/17, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що для митного оформлення 28.11.2022 декларантом подані три митні декларації для випуску у вільний обіг (ІМ 40) товару (макаронні вироби), митна вартість яких визначена за ціною договору, а митницею скориговано митну вартість таких товарів із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.
Надаючи оцінку доводам митного органу, наведеним у кожному з трьох рішень, про те, що сертифікат якості від 22.11.2022 не містить інформацію, що товар «Макаронні вироби, спагетті» виготовлено з м`яких сортів пшениці, однак від сорту пшениці, з якого виготовлено борошно, прямо залежить ціна оцінюваного товару, суд зазначає про їх необґрунтованість.
Так, надані митному органу до кожної ЕМД декларації виробника для інвойсів №104659, №1041661, №1041662 від 21.11.2022 визначають, що продуктом є макаронні вироби з м`яких сортів пшениці TM INNESTO, PRESTO. Виготовлення товару з борошна м`яких сортів пшениці безпосередньо декларує позивач при описі товару в ЕМД.
Таким чином, не було спірним та не викликало сумнівів виготовлення пред`явленого для митного оформлення товару саме з м`яких сортів пшениці, однак митний орган помилково зазначає про відсутність такої інформації в сертифікатах якості як на підставу неможливості перевірити правильність обчислення декларантом митної вартості.
Щодо доводів митного органу про неможливість перевірки суми, що була сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар, суд зазначає, що відповідач у рішеннях про коригування митної вартості товарів:
- №UA110130/2022/000193/1, №UA110130/2022/000194/1 зазначив, що у пункті 3.1 контракту від 08.01.2019 №01/2019 в якості умов оплати вказано попередню оплату, рахунок-проформу до митного оформлення не надано, що унеможливлює перевірку суми, що була сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар;
- №UA110130/2022/000196/1 вказав, що у пункті 3.1 контракту від 08.01.2019 №01/2019 в якості умов оплати вказано попередню оплату, якщо інше не вказано в рахунку-проформі, в рахунку-проформі № НОМЕР_6 (105-2022) від 17.11.2022 наданого до митного оформлення, зазначене що оплата повинна бути здійснена через 5 днів після відвантаження, згідно товаротранспортним документам (CMR) №283729 на відвантаження.
У ЕМД декларантом у графах «20 Умови поставки» зазначено FCA LV DOBELE.
Згідно з Міжнародними правилами інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі Інкотермс, в редакції 2010 року, визначено умови поставки товару відповідно до Інкотермс 2010 умови FCA (франко-перевізник) означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованому покупцем, в своїх приміщеннях або в іншому обумовленому пункті. Пунктом А2 визначено, якщо буде потрібно, продавець зобов`язаний отримати, за свій рахунок і на свій ризик, експортну ліцензію або інше офіційне дозвіл і виконати всі митні формальності, необхідні для вивезення товару. Згідно пункту А4 правил, продавець зобов`язаний передати перевізнику або іншій особі, номінованому покупцем, товар в узгодженому пункті (якщо такий є) в пойменованому місці поставки в узгоджену дату або в узгоджений період. Поставка вважається здійсненою: а) якщо пойменований пункт знаходиться в приміщеннях продавця, - коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий покупцем.
Відповідно до пункту 3.1 контракту №01/2019 від 08.01.2019 оплата кожної партії товару здійснюється в євро, в формі банківського переказу на рахунок продавця в наступному порядку, якщо інше не зазначено у рахунку-проформі (проформа- інвойс): 50% передплата згідно рахунку-проформи протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку-проформи від продавця; 50% балансового платежу від суми рахунку-проформи буде сплачено не раніше 10 днів до відвантаження товару і отримання копій документів по електронній пошті від продавця.
З матеріалів справи судом встановлено, що комерційний інвойс №1041659 від 21.11.2022, пакувальний лист до такого інвойсу, як і рахунок-проформа № НОМЕР_6 (105-2022) від 17.11.2022, містять умови про умови оплати: через 5 днів після відвантаження. Рахунки-проформи №АА 17112022(107-2022) та №АА 17112022(106-2022) від 17.11.2022 містять умови оплати: через 30 днів після відвантаження.
Позивач підтвердив, що:
Згідно із частиною 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Суд зазначає, що митний контроль полягає у перевірці підтвердження достовірності заявленої митної вартості товару, зокрема у цій частині здійснювався контроль підтвердження заявленої фактурної вартості. Однак, такий контроль не полягає у перевірці порядку розрахунків та додержання умов контракту щодо процедури оплати товарів.
Митною вартістю товарів є вартість товарів яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України), а основний метод визначення митної вартості полягає у тому, що така вартість ґрунтується на ціні товару за договором (вартості операції) згідно статті 57 МК України.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. При цьому, термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів.
Верховний Суд у постанові від 10.11.2020 у справі №280/1853/19 сформулював правовий висновок, згідно з яким повідомлення, сформовані за результатами здійснення переказів в іноземній валюті, в тому числі за допомогою системи swift, за умови наявності у них всіх реквізитів, що дозволяють ідентифікувати здійснення такої операції, можуть вважатись належним документом, що підтверджує факт оплати за товар. Про належність та достатність повідомлень з системи swift (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunications), як доказів здійснення операції з переведення іноземної валюти зазначав Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 у справі № 826/9719/16.
Крім того, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Також суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Отже, фактична оплата або не оплата за отриманий позивачем товар не впливає на його митну вартість.
Таким чином, суд дійшов висновку, що наданими документами була підтверджена фактурна вартість пред`явленого для митного оформлення товару, при цьому підтверджуючі безпосередню оплату документи були одержані декларантом після прийняття оскаржуваних рішень та закінчення митного оформлення, від сутність таких документів не самостійною та достатньою підставою для коригування митної вартості товарів.
Надаючи оцінку доводам сторін щодо підтвердження витрат на перевезення, зокрема експедиторських послуг, суд зазначає, що в обґрунтування таких доводів митний орган вказує у рішеннях про коригування митної вартості товарів:
- №UA110130/2022/000196/1: договір про надання транспортно-експедиційних послуг укладено між ТОВ «Шевелл-Груп» та ТОВ «Омега» проте в якості перевізника в CMR вказано « ОСОБА_2 », оскільки до митного органу не надано договір, між ТОВ «Шевелл-Груп» та « ОСОБА_2 » відсутня можливість перевірки включення до митної вартості у повному обсязі експедиційних послуг;
- №UA110130/2022/000193/1, №UA110130/2022/000194/1: договір про надання транспортно-експедиційних послуг укладено ПП «Девік Транс» та ТОВ «Омега», проте в якості перевізника в CMR вказано компанію «Трансфер», оскільки до митного органу не надано договір, між ПП «Девік Транс» та компанією «Трансфер» відсутня можливість перевірки включення до митної вартості у повному обсязі експедиційних послуг.
З матеріалів справи судом встановлено, що 19.04.2019 між ТОВ «Шевелл-Груп» (експедитор) та ТОВ «Омега» (клієнт) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №19/04, а 19.01.2022 між ПП «Девік Транс» (експедитор) та ТОВ «Омега» (клієнт) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №520.
У вказаних договорах містяться тотожні умови, а саме: згідно з пунктом 1.1 договорів експедитор зобов`язується за рахунок і за плату (винагороду) клієнта у відповідності до умов цього договору та узгоджених сторонами заявок, що в свою чергу є невід`ємною частиною даного договору, виконати комплекс послуг по транспортно-експедиторському обслуговуванню (ТЕО), організувати міжнародні та/або внутрішньодержавні перевезення та/або мультимодальні перевезення експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу, а також надавати інші послуги погоджені сторонами. Згідно з підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 договорів експедитор зобов`язується фрахтувати національні, іноземні судна та залучати інші транспортні засоби, необхідні для надання послуг з перевезення вантажу, забезпечувати їх подачу в порти, термінали, залізничні станції, склади або інші об`єкти для своєчасного відвантаження вантажів.
При цьому, для перевезення товару:
Матеріалами справи підтверджується, сторонами не заперечується оплата транспортних витрат у повному обсязі.
Суд вважає необґрунтованими доводи митного органу проте, що відсутність договорів між ПП «Девік Транс» та компанією «Трансфер», а також між ТОВ «Шевелл-Груп» та « ОСОБА_2 », у зв`язку із чим митниця зазначає по відсутність можливості перевірки включення до митної вартості у повному обсязі експедиційних послуг, оскільки договорами з експедиторами ТОВ «Шевелл-Груп» та ПП «Девік Транс» передбачена можливість останніх залучати третіх осіб для здійснення перевезення, а клієнт (замовник, позивач) при цьому несе витрати виключно по сплаті послуг ТЕО згідно виставлених рахунків експедитором.
Таким чином, у сукупності встановлених обставин, є обґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.
З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що декларант подав усі наявні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.
Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, та транспортні витрати, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлені, наявність підстав для коригування митної вартості товару відповідачем не доведена.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Усі інші аргументи сторін, вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.
При поданні цього позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн згідно платіжної інструкції від 08.05.2023 №41042748, в подальшому до уточненої позовної заяви надано копії платіжних інструкцій від 23.05.2023 №41043425 та №41043633 про сплату судового збору на 2684 грн кожне.
Таким чином, позивачем сплачено 8052 грн у якості судового збору.
Ціною позову є сума, яка складає різницю митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, з якої і має бути обрахований належний до сплати судовий збір.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №1.380.2019.001962 від 16.03.2020. При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно із частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі об`єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його повністю з присудженням на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених судових витрат на сплату судового збору у розмірі 2684 грн. Надмірно сплачений судовий збір підлягає поверненню на підставі поданої позивачем заяви.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині с, суд зазначає, що згідно доводів позивача відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги №61 від 10.05.2023 ТОВ «Омега» має сплатити на користь Адвокатського об`єднання «АМЛ» гонорар у розмірі 6000 грн, у позові адвокат клопотав про стягнення на користь позивача усіх документально підтверджених судових витрат.
Позов у цій справі підписано та подано представником ТОВ «Омега» - адвокатом Адвокатського об`єднання «АМЛ» Васильченко Оленою Миколаївною.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої (правової) допомоги №61 від 10.05.2023, укладений між ТОВ «Омега» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «АМЛ», згідно пункту 1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання здійснити оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці, а саме: №UA110130/2022/000193/1 від 01.12.2022, №UA110130/2022/000194/1 від 01.12.2022, №UA110130/2022/000196/1 від 01.12.2022.
Відповідно до пункту 3.1 договору №61 від 10.05.2023, вартість послуг за юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці, а саме: №UA110130/2022/000193/1 від 01.12.2022, №UA110130/2022/000194/1 від 01.12.2022, №UA110130/2022/000196/1 від 01.12.2022 в першій інстанції складає 6000 грн. При цьому, згідно з пунктом 3.3 такого договору оплата вартості послуг (гонорару) здійснюється протягом десяти календарних днів з моменту завершення розгляду справи в суді першої інстанції та надання рахунку Адвокатським об`єднанням.
Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд виходить із того, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до останніх належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 132 КАС України).
Такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.
Згідно із частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Відповідач не надав заперечень проти заявленого клопотання щодо покладення на відповідача судових витрат на правничу допомогу.
Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Аналогічний підхід щодо застосування положення частини сьомої статті 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу застосовано Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 у справі №813/481/18, від 02.10.2019 у справі №815/1479/18, від 29.10.2020 у справі №686/5064/20 та інших.
Суд вважає, що надані представником позивача докази доводять склад та розмір витрат на правничу допомогу, їх пов`язаність з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність.
Враховуючи правові позиції Верховного Суду, поведінку представника відповідача, який по суті клопотання заперечень не надав, суд вважає, що клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити.
Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000196/1 від 01.12.2022, №UА110130/2022/000194/1 від 01.12.2022, №UA110130/2022/000193/1 від 01.12.2022, прийняті Дніпровською митницею.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно із частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно