Справа № 580/6144/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року справа № 580/6144/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тайрс" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Тайрс" (далі - позивач) з позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100276/2 від 22.05.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001770;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100277/2 від 22.04.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001771;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100280/2 від 24.04.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001790.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у митного органу були відсутні жодні підстави для коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач стверджує, що з аналізу положень Митного кодексу України можна дійти висновку, що заявлення митної вартості здійснюється декларантом самостійно, зокрема шляхом подання декларації митної вартості та подання обов`язкових (імперативних) та у передбачених законом випадках додаткових (альтернативних) документів, що підтверджують митну вартість товару. При цьому, подання додаткових документів відбувається на письмову вимогу митного органу лише у випадках, якщо обов`язкові документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, мають ознаки підроблення або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була сплачена чи підлягає сплаті за ці товари. Також позивач зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України. Разом з тим, як зазначає позивач, відповідач необґрунтовано прийняв рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог не було підтверджено обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтованості неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що Львівською митницею встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі продажу товару. Жодного додаткового документу який спростовує виявлені розбіжності у наданих документах декларантом не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до контракту № 1 від 21.10.2020 р. та комерційного інвойсу № 24CFUKR-LB003 від 28.02.2024 року ТОВ «Тайрс» придбало в компанії TIRELINK CO.,LTD (КНР):

шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме:

- розміром 9.00R20-16 TTF HO616 ONYX - 654 шт., вартістю 71 940,00 доларів США;

- розміром 385/65R22.5-20 TLHO107 ONYX - 2 шт., вартістю 280,00 доларів США;

- розміром 315/80R22.5-20TL HO 308A ONYX - 242 шт., вартістю 30 492, 00 доларів США;

Всього, загальною вартістю 102 712,00 доларів США, надалі разом - товар.

Умова поставки товару за даним інвойсом згідно міжнародних правил комерційних термінів (Інкотермс-2010) - CIF (Гданськ, Польща), із подальшим транспортуванням в Україну. Вартість фрахту судна 12 000,00 доларів США ( три контейнери по 4 000,00 доларів США за кожний) та вартість страхування 150,00 доларів США (три контейнери по 50,00 доларів США за кожний), а всього на загальну вартість товару за інвойсом (із вартістю фрахту судна та страхування ), в розмірі 114862,00 доларів США.

З метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів 24.05.2024 товариством до Львівської митниці подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA45U5 на шини: 315/80R22.5 -20TL HO 308A ONYX - 240 шт., які перевозилися в окремому контейнері ( надалі - Товар 1), в якій вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом - 34 290 ,00 доларів. Загальна митна вартість Товару 1, із включенням вартості супутніх послуг становила - 1 46 8092,98 грн. ( п. 45 декларації).

Разом з даною декларацією товариством надані митному органу копії документів, перелік, яких наведено в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

- пакувальний лист (Packing list) б/н 28.02.2024р;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) 24CFUKR-LB001 - 15.01.2024 р;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) 24CFUKR-LB003 - 30.01.2024р ;

- рахунок-фактура (ІНВОЙС) (Commercial invoice) 24CFUKR-LB003 - 28.02.2024р;

- коносамент (Bill of lading) COSU 04.03.2024р;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 21.05.2024р;

- декларація про походження 24CFUKR-LB003 - 28.02.2024р;

- інвойс BV/0030/05/24 20.05.2024р;

- платіжна інструкція № 20 від 13.02.2024р;

- платіжна інструкція № 52 від 14.05.2024р;

- платіжна інструкція № 53 від 16.05.2024р;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 21/05/01 від 21.05.2024р;

- страховий поліс 01880 від 03.03.2024р;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.03.2023р;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 21.10.2020р; - Договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023р;

- договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023р;

- договір (контракт) про перевезення № 031122 від 03.11.2022р;

- додаткова угода до договору №1 від 31.12.2023р;

- заявка № 1 від 17.05.2024р;

- заявка № 1 від 17.05.2024р;

- лист до оплати №1 від 17.05.2024р;

- лист про платіж від 17.05.2024р;

- специфікація від 28.02.2024р;

- специфікація №1 від 28.02.2024р;

З метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів 22.05.2024 товариством до Львівської митниці подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA65U0 на шини: 9.00R20-16 TTF HO616 ONYX - 330 шт., які перевозилися в окремому контейнері ( надалі - Товар 2), в якій вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом - 40350,0 доларів США. Загальна митна вартість Товару 2, із включенням вартості супутніх послуг становила - 1705212,42 грн. ( п. 45 декларації).

Разом з даною декларацією товариством були надані митному органу копії документів, перелік, яких наведено в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МКУ), а саме:

- пакувальний лист (Packing list) б/н 28.02.2024р;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) 24CFUKR-LB001 - 15.01.2024 р;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) 24CFUKR-LB003 - 30.01.2024р ;

- рахунок-фактура (ІНВОЙС) (Commercial invoice) 24CFUKR-LB003 - 28.02.2024р;

- коносамент (Bill of lading) COSU 04.03.2024р;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 20.05.2024р;

- декларація про походження 24CFUKR-LB003 - 28.02.2024р;

- інвойс BV/0030/05/24 20.05.2024р;

- платіжна інструкція № 20 від 13.02.2024р;

- платіжна інструкція № 52 від 14.05.2024р;

- платіжна інструкція № 53 від 16.05.2024р;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 20/05/01 від 20.05.2024р;

- страховий поліс 01880 від 03.03.2024р;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.03.2023р;

-Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 21.10.2020р; - Договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023р;

- договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023р;

- договір (контракт) про перевезення № 031122 від 03.11.2022р;

- заявка № 1 від 17.05.2024р;

- заявка № 1 від 17.05.2024р;

- лист до оплати №1 від 17.05.2024р;

- лист про платіж від 17.05.2024р;

- специфікація від 28.02.2024р;

- специфікація №1 від 28.02.2024р;

З метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів 22.05.2024 товариством до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA64U1 на шини: розміром 9.00R20-16 TTF HO616 ONYX - 324 шт., розміром 385/65R22.5-20 TL HO107 ONYX - 2шт., розміром 315/80R22.5 TL HO 308A ONYX-2шт., які перевозилися в окремому контейнері ( надалі - Товар 3), в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 40222,00 доларів США. Загальна митна вартість Товару 3, із включенням вартості супутніх послуг становила - 1700117,36 грн. ( п. 45 декларації).

Разом з даною декларацією товариством надані митному органу копії документів, перелік, яких наведено в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

- пакувальний лист (Packing list) б/н 28.02.2024р;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) 24CFUKR-LB001 - 15.01.2024 р;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) 24CFUKR-LB003 - 30.01.2024р ;

- рахунок-фактура (ІНВОЙС) (Commercial invoice) 24CFUKR-LB003 - 28.02.2024р;

- коносамент (Bill of lading) COSU 04.03.2024р;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 20.05.2024р;

- декларація про походження 24CFUKR-LB003 - 28.02.2024р;

- інвойс BV/0030/05/24 20.05.2024р;

- платіжна інструкція № 20 від 13.02.2024р;

- платіжна інструкція № 52 від 14.05.2024р;

- платіжна інструкція № 53 від 16.05.2024р;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 20/05/02 від 20.05.2024р;

- страховий поліс 01880 від 03.03.2024р;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.03.2023р;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 21.10.2020р;

- договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023р;

- договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023р;

- договір (контракт) про перевезення № 031122 від 03.11.2022р;

- додаткова угода до договору №1 від 31.12.2023р;

- заявка № 1 від 17.05.2024р;

- заявка № 2 від 17.05.2024р;

- лист до оплати №1 від 17.05.2024р;

- лист про платіж від 17.05.2024р;

- специфікація від 28.02.2024р;

- специфікація №1 від 28.02.2024р;

За результатами перевірки поданих митних декларацій та поданих документів митним органом позивачу направлені повідомлення № 10503 від 22.05.2024, 10504 від 24.05.2024 та № 10505 від 22.05.2024 із вимогою про надання додаткових документів ( ч. 3 ст. 53 МК України), в яких було зазначено про необхідність надання наступних документів:

1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаних повідомлень декларантом по кожній із цих декларацій Товар 1-3 додатково (повторно) митному орану подані такі документи:

- прайс-лист від 01.01.2024;

- копія митної декларації країни відправлення 00016899 від 01.03.2024;

За наслідками розгляду поданих документів по вказаним деклараціям, митним органом були прийняті такі рішення:

1. Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100280/2 від 24.05.2024, яким відмовлено у митному оформленні товару 1 за митною декларацією № 24UА45U5 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001790 від 24.05.2024.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме:

- згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.05.2024 № 21/05/01 відсутні витрати на страхування товару під час перевезення товару до кордону України автомобільним транспортом;

відсутня заявка на перевезення яка є невід`ємною частиною контракту відповідно до п. 2.2. Договору про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні №031122 від 03.11.2022;

- відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 №1 (зі змінами та доповненнями) визначено що проформа- інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу;

- відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 №1 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що Продавець надає Покупцю сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди.

- У проформі 24CFUKR-LB001 від 15.01.2024 загальна вартість товару становить 68925,00 дол. США, умови оплати вказано:100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення №20, що стосується оплати згідно даної проформи від 13.02.2024 на суму 30000 дол. США тобто умову контракту щодо оплати не дотримано. У документі відсутня інформація щодо вартості позиції котра надана до митного оформлення.-У проформі 24CFUKR-LB003 від 30.01.2024 загальна вартість товару становить 211735,00 дол. США, умови оплати вказано:100% передоплата надано платіжне доручення №52, що стосується оплати згідно даної проформи від 14.05.2024 на суму 58000 дол. США , платіжне доручення №53, що стосується оплати згідно даної проформи від 16.05.2024 на суму 26862,00 дол. США тобто умову контракту щодо оплати не дотримано. У документі відсутня інформація щодо вартості позиції котра надана до митного оформлення. Умови поставки відповідно до рахунку фактури 24CFUKR-LB003 від 28.02.24 CIF Gdansk, рахунок на транспорт від 20.05.24 № 20/05/02 виставлено з м. Гдиня, відстань між містами становить 36,2 км, відсутня інформація щодо оплати транспортних послуг при перевезенні між містами. Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 769 км, а вартість 48520 грн. - що становить 63,09 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 21480 грн. - що становить 330,46 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі - Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні мате

Також, відповідач дійшов до висновку, що для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Використано метод 2 ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару 1 за митною декларацією № 24UА45U5 слугувала митна декларація 24UА05U4 від 02.05.2024 де вартість такого товару становить 3,08 дол. США за кг (даного виду товару).

2. Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100277/2 від 22.05.2024 р., яким було відмовлено у митному оформленні Товару 2 за митною декларацією №24UА65U0 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001771 від 22.05.2024.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме:

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 765 км, а вартість 48520 грн. - що становить 63,42 грн/км, відстань по території України 61 км, а вартість 21480 грн. - що становить 352,13 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі - Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 20.05.2024 № 20/05/01 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу; - відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 № 1 визначено, що проформа-інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця із зазначенням кількості та параметрів шин. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної угоди;

- відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 № 1 визначено, що Продавець зобов`язаний надати Покупцю сертифікат походження товару. Проте такий документ декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної угоди.

Також, у вказаному рішенні митний орган дійшов до висновку, що для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; Використано метод 2б, (ст. 60 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару за митною декларацією № 24UА65U0 слугувала МД UА100250/2024/602205 від 02.05.2024 де вартість такого товару становить 3,08 дол. США за кг (даного виду товару).

3. Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № иА209000/2024/100276/2 від 22.05.2024 р., яким було відмовлено у митному оформленні Товару 3 за митною декларацією № 24иА64Ш з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № иА209230/2024/001770 від 22.05.2024 р.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме:

- згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.05.2024 № 20/05/02 відсутні витрати на страхування товару під час перевезення товару до кордону України автомобільним транспортом;

- відсутня заявка на перевезення яка є невід`ємною частиною контракту відповідно до п. 2.2. Договору про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні №031122 від 03.11.2022;

- відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 №1 (зі змінами та доповненнями) визначено що проформа- інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу;

- відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 №1 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди.

- у проформі 24CFUKR-LB001 від 15.01.2024 загальна вартість товару становить 68925,00 дол. США, умови оплати вказано:100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення №20, що стосується оплати згідно даної проформи від 13.02.2024 на суму 30000 дол. США тобто умову контракту щодо оплати не дотримано.

-у проформі 24CFUKR-LB003 від 30.01.2024 загальна вартість товару становить 211735,00 дол. США, умови оплати вказано:100% передоплата надано платіжне доручення №52, що стосується оплати згідно даної проформи від 14.05.2024 на суму 58000 дол. США , платіжне доручення №53, що стосується оплати згідно даної проформи від 16.05.2024 на суму 26862,00 дол. США тобто умову контракту щодо оплати не дотримано. Умови поставки відповідно до рахунку фактури 24CFUKR- LB003 від 28.02.24 CIF Gdansk, рахунок на транспорт від 20.05.24 № 20/05/02 виставлено з м. Гдиня, відстань між містами становить 36,2 км, відсутня інформація щодо оплати транспортних послуг при перевезенні між містами. Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 769 км, а вартість 48520 грн. - що становить 63,09 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 21480 грн. - що становить 330,46 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі - Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою.

Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 19.04.2024№ 19/04/01 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Виникають сумніви щодо достовірності розподілу транспортних витрат, оскільки з урахуванням вищої вартості пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів за кордоном, а також наявності платних доріг вартість за 1 км перевезення товару за межами митної території України пропорційно менша, ніж вартість за 1 км перевезення товару на території України. Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що від 20.05.24 № 20/05/02 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Декларантом надано Лист про оплату №1 від 17.05.2024, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати.

Таким чином не можливо впевнитися у достовірності числових даних.

Документ (код 3000) № BV/0030/05/24 від 20.05.2024, що виставлений компанією Blue Vinta Services MARCIN POCHYLSKI для ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''ТАЙРС''. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару.

Також, у вказаному рішенні митний орган дійшов до висновку, що для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; Використано метод 2б, (ст. 60 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару за митною декларацією № 24UА64U1 слугувала МД 24UА05U4 від 02.05.2024 де вартість такого товару становить 3,08 дол. США за кг (даного виду товару).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови у прийнятті митних декларацій, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так, частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 Резервний метод МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 820/10288/15 у подібних правовідносинах.

Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд встановив, що відповідно до контракту № 1 від 21.10.2020 р. та комерційного інвойсу № 24CFUKR-LB003 від 28.02.2024 року ТОВ «Тайрс» придбало в компанії TIRELINK CO.,LTD (КНР): шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме:

- розміром 9.00R20-16 TTF HO616 ONYX - 654 шт., вартістю 71 940,00 доларів США;

- розміром 385/65R22.5-20 TLHO107 ONYX - 2 шт., вартістю 280,00 доларів США;

- розміром 315/80R22.5-20TL HO 308A ONYX - 242 шт., вартістю 30 492, 00 доларів США;

Всього, загальною вартістю 102 712,00 доларів США, надалі разом - товар.

Умова поставки товару за даним інвойсом згідно міжнародних правил комерційних термінів (Інкотермс-2010) - CIF (Гданськ, Польща), із подальшим транспортуванням в Україну. Вартість фрахту судна 12 000,00 доларів США ( три контейнери по 4 000,00 доларів США за кожний) та вартість страхування 150,00 доларів США (три контейнери по 50,00 доларів США за кожний), а всього на загальну вартість товару за інвойсом (із вартістю фрахту судна та страхування ), в розмірі 114862,00 доларів США.

З аналізу переліку поданих позивачем документів суд доходить висновку, що позивач подав необхідний перелік документів для підтвердження митної вартості поставленого товару, вичерпний перелік яких зазначений у ч. 2 ст. 53 МК України. При цьому подані документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів у суду не викликає. У матеріалах справи відсутні докази наявності у поданих позивачем для митного оформлення документів ознак підробки, натомість вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Надаючи оцінку правомірності спірних рішень суд зазначає таке.

Стосовно доводів митного органу щодо не виконання умов контракту в частині оплати товар за проформою інвойсом.

На обґрунтування своїх рішень в цій частині митний орган зазначає, що у проформі 24CFUKR-LB001 від 15.01.2024 загальна вартість товару становить 68 925,00 дол. США, умови оплати вказано: 100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення № 20, що стосується оплати на суму 20 678 дол. США. Також зазначає, що у проформі 24CFUKR-LB003 від 30.01.2024 загальна вартість товару становить 211 735,00 дол. США, умови оплати вказано:100% передоплата надано платіжне доручення №52, що стосується оплати згідно даної проформи від 14.05.2024 на суму 58000 дол. США, платіжне доручення №53, що стосується оплати згідно даної проформи від 16.05.2024 на суму 26862,00 дол. США. Вважає, що умови контракту щодо оплати не дотримано.

Суд зазначає, що вказана міжнародна поставка товару здійснювалась відповідно до міжнародного контракту № 01 від 21.10.2020 р. (із змінами та доповненнями) та комерційного інвойсу 24CFUKR-LB003 від 28.02.2024.

Положеннями п. 2.1. контракту № 01 від 21.10.2020 р. ( в редакції додаткової угоди від 10.03.2023 до Контракту) визначено, що попередня ціна, кількість та сума зазначається у проформі-інвойсі. Остаточна вартість товару покупцю, вказується в Комерційному інвойсі на кожну партію товару.

Також, положеннями п. 2.4. контракту (в редакції додаткової угоди від 10.03.2023 року до Контракту) сторонами було унормовано, що остаточна номенклатура, кількість та сума кожної партії товару вказується в Комерційному інвойсі після фактичного завантаження в морський контейнер. Комерційний інвойс, крім вартості товару може включати вартість доставки Товару Покупцю та страхування його вартості.

Отже, основним та визначальним товаро-супровідним документом, який підтверджує поставку конкретної партії товару є комерційний інвойс № 24CFUKR- LB003 від 28.02.2024 на загальну вартість 114 862,00 доларів США, який в даному випадку передбачав поставку частини (певного траншу) від усього запланованого обсягу товару визначеного за попередніми проформами-інвойсами № 24CFUKR-LB003 та № 24CFUKR-LB001, а тому оплаті за даною поставкою підлягала та частина товару, яка була фактично відвантажена покупцю згідно вказаного комерційного інвойсу, на загальну суму 114 862,00 доларів США, а не вся вартість та асортимент товару, що були зазначені в попередніх проформах-інвойсах, як то помилково вважає відповідач, а відтак доводи відповідача щодо необхідності надання доказів повної оплати вартості проформ-інвойсів є помилковими та безпідставними.

Водночас, при декларуванні товару Позивачем митному органу були надані документи, які підтверджували повну 100% оплату вартості товару, за комерційним інвойсом № 24CFUKR-LB001 від 22.01.2024 на загальну вартість 114 862,00 доларів США, що підтверджується платіжними інструкціями № 20 від 13.02.2024 р. на суму 30 000 дол. США, № 52 від 14.05.2024р. на суму 58 000 дол. США , та платіжне доручення № 53 від 16.05.2024 р. на суму 26 862,00 дол. США, а всього на загальну суму 114 862,00 доларів США, а також лист від постачальника товару від

17.05.2024 року, яким останній підтверджує отримання 100% оплати за товар в сумі 114 862,00 доларів США, що було відвантажено на користь ТОВ «Тайрс» за комерційним інвойсом № 24CFUKR-LB001 від 22.01.2024.

Наведене свідчить про проведення повного фактичного розрахунку за фактично поставлений товар та виконання умов контракту, а тому в цій частині доводи митного органу є також необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно доводів спірних рішень щодо непропорційності формування транспортних витрат в рахунках про надані послуги із перевезення вантажу автомобільним транспортом щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину відносно всього кілометражу транспортування товару, всупереч п. 49,51 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, суд зазначає таке.

Приписами статті 190 ГК України унормовано, що вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання. Також, відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про ціни та ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін. Відповідно до приписів ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Вказане свідчить, що встановлення цін у господарських правовідносин відбувається на основі вільної самостійності їх учасників, що надає можливість суб`єкту підприємництва самостійно встановлювати та обраховувати вартість товарів або послуг, окрім випадків державного регулювання цін на певні товари/послуги, у встановленому законодавством порядку та випадках.

Відносини із вартості перевезення вантажу автомобільним транспортом як за межами України так і на території України не є предметом державного цінового регулювання.

При цьому, посилання відповідача на необхідність застосування виконавцями послуг із перевезення при встановленні вартості перевезень методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, є помилковим, оскільки вказаний наказ має лише рекомендаційний, а не обов`язковий характер, та може застосовуватися перевізниками для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг для забезпечення ведення бухгалтерського обліку. При цьому собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

Посилання митного органу на положення п. 49 (витрати по пальному) та 51 (амортизаційні витрати) вказаних методичних рекомендацій є також безпідставними, оскільки вказані витрати є лише деякими із складових частин витрат, які можуть включатися до собівартості перевезення ( в розумінні бухгалтерського обліку ), а не вартістю ( ціною ) перевезення, в розумінні вартості наданої послуги за контрактом (договором), яка може бути відмінною від собівартості перевезення, та може включати в себе не тільки собівартість перевезення, а й інші додаткові складники (прибуток, торгівельна націнка, податки тощо), а тому вказані обставини ніяким чином не підтверджують невірність формування надавачами таких послуг вартості такого перевезення, або необґрунтованості покладення позивачем вказаних витрат в складову частину вартості задекларованого товару.

Водночас, положеннями ч. 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так, при декларуванні товару позивачем митному органу були надані документи, які підтверджували перевезення товару автомобільним транспортом, а саме: договір із перевізником - ТОВ «МТД «ТРАНС» № 0311-22 від 03.11.2022р., заявка № 1 від 17.05.2024 р на перевезення, рахунок на оплату № 21/05/01 від 21 травня 2024 р. від ТОВ МТД «ТРАНС», міжнародна товарно-транспортна накладні CMR на перевезення вантажу за вказаним договором, а також договір із перевізником ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 03.11.2022 р., заявка № 1 та № 2 від 17.05.2024 року із ФОП « ОСОБА_1 » на перевезення товару, рахунки № 20/05/01 та № 20/05/02 від 20.05.2024 року від ФОП ОСОБА_1 , накладні CMR на перевезення товару автомобільним транспортом, які в сукупності підтверджують як вартість перевезення оцінюваного товару вантажним автомобільним транспортом, зміст наданих послуг, дійсність договірних відносин із вказаними перевізниками, що є підставою для включення таких витрат до складників митної вартості товару, а тому доводи митного органу в цій частині оскаржуваних рішень є безпідставними та не обґрунтованими.

Стосовно доводів митного органу про відсутність в експортній декларації країни відправлення відміток митних органів країни відправлення, суд зазначає таке.

Міжнародна декларація не є документом, який підтверджує митну вартість товару ( ч. 2 ст. 53 МК України).

Водночас, надана митному органу міжнародна декларація країни експортера № 00016899 має форму електронного документа та містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення ( зокрема штрих-кодовий ідентифікатор та QR код), що в свою чергу надає митному органу, відповідно до приписів п. 5 ч. 5 ст. 54 МКУ перевірити її автентичність, а в разі наявності відповідних сумнівів, звернутися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Доказів того, що вказана експортна декларація країни відправлення є підробленою або є такою, що не створювалась країною експортером, або містить інші недостовірні дані в рішеннях митного органу відсутні. Крім того, висновок суду не містить правових обґрунтувань, які б підтверджували обов`язковість подання вказаного документа ( створеного в електронній формі ) із наявністю у такому документі відмітки ( печатки) митних органів країни експортера.

Крім цього, вказана міжнародна декларація не є тим документом, який підтверджує митну вартість товару ( ч. 2 ст. 53 МК України) та надається митному органу лише в разі наявності розбіжностей у документах поданих декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, з обґрунтуванням необхідності подання такого документа та які сумніви/розбіжності він має усувати в частині підтвердження числових значень митної вартості товару. Водночас, які саме наявні розбіжності числового значення заявленої митної вартості має підтверджувати вказаний документ митним органом не наведені.

Відтак такі доводи митного органу з цього приводу також є безпідставними.

Стосовно доводів митного органу щодо подання прайс-листа сформованих на умовах вартості FOB QINGDAO, а тому такий документ містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції, суд зазначає, що прас-лист не є транспортним, товаро-супровідним чи розрахунковим документом та не визначає базиси (умови) поставки, або інші умови поставки, а лише наявну у продавця номенклатуру, асортимент та орієнтовну ціну товару, яка пропонується ним для вільного продажу на ринку на певну дату або в певний період. Водночас, умови поставки, вартість товару та його складники, а також інші необхідні характеристики товару, що поставляється за конкретною поставкою та конкретно визначеному покупцю визначається положеннями міжнародного контракту, складеними на його виконання проформами-інвойсами, комерційним інвойсом, а також іншими товаросупровідними та розрахунковими документами, які підтверджують складові числової, кількісної та вартісної характеристики товару, та які (документи) були надані митному органу в достатньому обсязі при декларуванні вищевказаного товару.

Умовами міжнародного контракту № 1 від 21.10.2020 ( із змінами та доповненнями) було визначено, що попередня вартість товару, його кількість та асортимент визначається в проформах-інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту, а остаточна вартість та асортимент товару, який постачається покупцю в тому числі і базис постачання визначається у Комерційному інвойсі. Вказані документи були надані декларантом митному органу при декларуванні товару та містили відомості про номенклатуру, асортимент, кількість та вартість товару, що постачається, а також умови (базис) поставки ( п. 5.1 п. 2.4. контракту).

Стосовно доводів митного органу щодо відсутності у поданих документах витрат на страхування товару під час перевезення до кордону України автомобільним транспортом, суд зазначає, що при декларуванні товару митному органу надані документи, які підтверджували перевезення товару за комерційним інвойсом № 24CFUKR-LB003 від 28.02.2024 автомобільним транспортом, а саме: за договорами перевезення, укладеними із перевізниками - ТОВ «МТД «ТРАНС», та ФОП « ОСОБА_1 », заявки на перевезення товару, положення яких не передбачали умови страхування товару під час його перевезення автомобільним транспортом. Не передбачено обов`язкове страхування товару під час його вантажного перевезення автомобільним транспортом до митної території України положеннями чинного законодавства. А тому витрати на страхування під час перевезення автомобільним транспортом не були включені до митної вартості товару, в зв`язку із їх відсутністю, а тому відповідні доводи митного органу з цього приводу є безпідставними.

Стосовно доводів митного органу про відсутність заявки на перевезення відповідно до п. 2.2. Договору про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні № 031122 від 03.11.2022, суд зазначає таке.

При поданні митної декларації № 24UА64U1 митному органу подано заявку № 1 від 17.05.2024 року до Договору № 031122 від 03.11.2022 про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Зазначене підтверджується зокрема даними графи 44 декларації № 24UА64U1, та змістом картки відмови № UА209230/2024/001770 складеною митним органом за вказаною декларацією, із змісту яких вбачається, що вказана заявка № 1 від 17.05.2024 р. входить до переліку поданих документів, а відтак доводи митного органу в цій частині є суто маніпулятивними та безпідставними, оскільки акт подання такого документа та його зміст вочевидь митним органом ігнорується.

Стосовно доводів митного органу про відсутність інформацїї в рахунках на перевезення товару автомобільним транспортом щодо оплати транспортних послуг при перевезенні між містами Гданськ -Гдиня. (Польща), суд зазначає таке.

При декларуванні товару позивачем митному органу надано договір № 060423 від 06.04.2023, укладений між позивачем та Компанією Blue Vinta Services Marcin Pochylski з надання послуг з перевезення (включаючи перевалку і інше узгоджене обслуговування) вантажу залізничним, автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, а також рахунок BV/0030/05/24 від 20.05.2024 про надані послуги вказаної Компанії, з яких чітко вбачається, що Компанією Blue Vinta Services Marcin Pochylski були надані зокрема послуги ТОВ «Тайрс» із розвантаження контейнеру в порту призначення та його транспортування із порту м. Гданськ (Польща) до м. Гдиня (Польща) ( Container transportation Gdansk-Gdyna- Gdansk) - (вартість транспортування складає 450 доларів за контейнер ( всього за три контейнери 450 доларів США). Після чого товар було завантажено на автомобільний транспорт та відправленно вантажоодержувачу (ТОВ «Тайрс») із м. Гдиня (Польща), перевізниками - ФОП « ОСОБА_1 » та ТОВ «МТД «ТРАНС», що підтверджується договорами № 0311-22 від 03.11.2022, заявка № 1 від 17.05.2024 на перевезення, рахунок на оплату № 21/05/01 від 21 травня 2024 року від ТОВ МТД «ТРАНС», міжнародно товарно-транспортними накладними (CMR) на перевезення вантажу за вказаним договором, договір із перевізником ФОП ОСОБА_1 № 031122 від 03.11.2022, заявка № 1 та № 2 від 17.05.2024 із ФОП « ОСОБА_1 » на перевезення товару, рахунки № 20/05/01 та № 20/05/02 від 20.05.2024 ФОП ОСОБА_1 , накладними CMR. Вказані документи також були надані митному органу при декларуванні.

Вказане свідчить, що вартість транспортування контейнерів із м. Гданськ до м. Гдиня (Польща) була включена в рахунок № BV/0030/05/24 від 20.05.2024 Компанією Blue Vinta Services Marcin Pochylski, яка і надавала такі послуги.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що позивач надав необхідні документи, що підтверджують митну вартість, ці документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Заявлена позивачем митна вартість товару, визначена за першим методом, підтверджується належними документами, які містять повні та достовірні відомості про митну вартість товару, отже відсутні підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Крім того, у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували: МД 24UА05U4 від 02.05.2024, МД UА100250/2024/602205 від 02.05.2024 24UА05U4, де вартість такого товару становить 3,08 дол. США за кг.

Однак, спірні рішення про коригування митної вартості товарів не містять порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірними рішеннями, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірні рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат в частині стягнення судового збору, суд враховує таке.

Згідно статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100276/2 від 22.05.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001770.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100277/2 від 22.04.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001771.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100280/2 від 24.04.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2024/001790.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Тадеуша Костюшка 1, м. Львів, 79000, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс (вул. Смілянська 127/11, м. Черкаси, 18007, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 14 534 (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 46 копійок.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ