Справа № 140/3965/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Лозовський О.А.

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3965/24 пров. № А/857/16151/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Обрізка І.М., Хобор Р.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 140/3965/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Центр" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2024р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Центр" (далі ТзОВ ПТФ Центр) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, у якому просив суд: визнати протиправними та скасувати рішення:

- №1 від 26.01.2024р. Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТОВ Паливно-торгова фірма Центр () за адресою: 12403, Житомирська область, Житомирський район, село Глибочиця, а/д Київ-Чоп, 127+800 км праворуч, АЗС №1 з магазином;

- №5 від 26.01.2024р. Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТОВ Паливно-торгова фірма Центр () за адресою: 12405, Житомирська область, Житомирський район, село Левків, а/д Київ-Чоп, 128+550 км ліворуч, АЗС №2 з магазином;

- №4 від 26.01.2024р. Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТОВ Паливно-торгова фірма Центр () за адресою: Житомирська область, Звягельський район, село Пилиповичі, а/д Київ-Чоп, 232 км, АЗС №1 з магазином;

- №6 від 27.03.2024р. Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТзОВ Паливно-торгова фірма Центр () за адресою: 13301, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Вінницька, 26, АЗС №1 з магазином;

- №7 від 27.03.2024р.Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТОВ Паливно-торгова фірма Центр () за адресою: 13301, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Житомирська, 78б, АЗС №2 з магазином;

зобов`язати видати:

- ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Україна, Житомирська область, Житомирський район, село Глибочиця, а/д Київ-Чоп, 127+800 км праворуч, АЗС №1 з магазином;

- ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Україна, Житомирська область, Житомирський район, село Левків, а/д Київ-Чоп, 128+550км ліворуч, АЗС №2 з магазином;

- ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Україна, Житомирська область, Звягельський район, село Пилиповичі, а/ д Київ-Чоп, 232 км, АЗС №1 з магазином;

- ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Україна, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Вінницька, 26, АЗС №1 з магазином;

- ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Україна, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Житомирська, 78б, АЗС №2 з магазином.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2024р. позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, апелянт Головне управління ДПС у Житомирській області, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2024р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2024р. ТзОВ ПТФ Центр подав до управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Житомирській області заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. ГУ ДПС №581/АП від 10.01.2024р.) та пакет необхідних документів на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 12403, Житомирська область, Житомирський район, село Глибочиця, а/д Київ-Чоп, 127+800 км праворуч, АЗС №1 з магазином, а саме:

- платіжну інструкція №6387 від 31.10.2023р. на суму 2000 грн.;

-реєстраційне посвідчення №54842 від 27.10.2023р.;

-постанову ВР України №1959-ІХ від 15.12.2021р.;

-копію акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 17.04.2008р.;

-копію Договору оренди землі №89 від 02.07.2019р.;

-копію договору суборенди земельної ділянки №1 від 30.11.2022р.;

-копію виписки з ЄДРПОУ;

-копію дозволу №249.22.2018р. від 23.08.2022р.;

-копію дозволу №ДЗ-51/ЦЗ/1-22 від 16.12.2022р.;

- копію договору оренди АЗС №235 від 30.11.2022р. (а. с. 14-33).

26.01.2024р. рішенням Головного управління ДПС у Житомирській області №1 Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТзОВ Паливно-торгова фірма Центр () відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 12403, Житомирська область, Житомирський район, село Глибочиця, а/д Київ-Чоп, 127+800 км праворуч, АЗС №1 з магазином у зв`язку із невідповідністю типу об`єкта роздрібної торгівлі пальним нормам ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, Закону України від 14.10.1992р. №2694-ХІІ та Постанови КМУ від 26.10.2011р. №1107

10.01.2023р. ТзОВ ПТФ Центр подав до управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Житомирській області заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. ГУ ДПС №584/АП від 10.01.2024р.) та документи на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 12405, Житомирська область, Житомирський район, село Левків, а/д Київ-Чоп, 128+550 км ліворуч, АЗС №2 з магазином, а саме:

-копію виписки з ЄДРПОУ;

-копію дозволу №249.22.18 від 23.08.2022р.;

-копію дозволу №ДЗ-51/ЦЗ/1-22 від 16.12.2022р.;

-копію Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 15.05.2007р.;

-копію договору оренди АЗС №235 від 30.11.2022р.;

- копію Акту приймання-передачі до договору оренди АЗС №235 від 30.11.2022р.;

-копію довідки Левківської сільської ради №137/02-01 від 06.03.2020р.;

-копію договору суборенди земельної ділянки №2 від 30.11.2022р.;

-копію Акту приймання-передачі до Договору суборенди земельної ділянки №2 від 30.11.2022р.;

- постанову ВР України №1959-ІХ від 15.12.2021р.;

-копію договору оренди землі №130 від 21.02.2020р.;

- реєстраційне посвідчення №54844 від 27.10.2023р.;

- платіжну інструкцію №6388 від 31.10.2023р. на суму 2000 грн (а.с.36-50).

26.01.2024р. Рішенням Головного управління ДПС у Житомирській області №5 Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТзОВ Паливно-торгова фірма Центр () відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 12405, Житомирська область, Житомирський район, село Левків, а/д Київ-Чоп, 128+550 км ліворуч, АЗС №2 з магазином, у зв`язку із невідповідністю типу об`єкта роздрібної торгівлі пальним нормам ст.15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР, Закону України від 14.10.1992р. №2694-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1107.

09.01.2024р. ТзОВ ПТФ Центр подав до управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Житомирській області заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. ГУ ДПС №558/АП від 09.01.2024) та документи на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 12405, Житомирська область, Звягельський район, село Пилиповичі, а/д Київ-Чоп, 232 км, АЗС №1 з магазином, а саме:

-копію виписки з ЄДРПОУ;

-копію дозволу №249.22.18 від 23.08.2022р.;

- копію дозволу №ДЗ-51/ЦЗ/1-22 від 16.12.2022р.;

- копію договору оренди №1 від 30.11.2022;

-копію акту приймання-передачі до договору оренди №1 від 30.11.2022р.;

-копію договору оренди АЗС №235 від 30.11.2022р. з додатком та актом приймання-передачі;

-копію Державного акту на землю ЯГ №797420;

-платіжну інструкцію №1241 від 04.01.2023р. на суму 2000 грн.;

- копію довідки з селищної ради №4171;

-постанову ВР України №2780-ІХ від 16.11.2022р.;

-постанову ВР України №1959-ІХ від 15.12.2021р.;

-реєстраційне посвідчення №54846 від 27.10.2023р.;

- копію розпорядження РДА №725 від 30.12.2005р.;

- копію акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 11.05.2004р. (а.с. 52 зворот - 59).

26.01.2024р. Головне управління ДПС у Житомирській області рішенням №4 Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТзОВ Паливно-торгова фірма Центр () відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 12405, Житомирська область, Звягельський район, село Пилиповичі, а/д Київ-Чоп, 232 км, АЗС №1 з магазином, у зв`язку із невідповідністю типу об`єкта роздрібної торгівлі пальним нормам ст.15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР, Закону України від 14.10.1992р. №2694-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів від 26.10.2011р. №1107.

12.03.2024р. ТзОВ ПТФ Центр подав до управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Житомирській області заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. ГУ ДПС №5339/АП від 12.03.2024р.) та документи на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 13301, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Вінницька, 26, АЗС №1 з магазином, а саме:

-платіжну інструкцію №1242 від 04.01.2023р. на суму 2000 грн;

-реєстраційне посвідчення №54920 від 27.10.2023р.;

-копію договору оренди земельної ділянки №2 від 30.11.2022р. з актом приймання-передачі до договору оренди земельної ділянки №2 від 30.11.2022р.;

-копію витягу з Державного реєстру речових прав №366882006 від 22.02.2024р.;

-копію договору оренди АЗС №235 від 30.11.2022р. з додатком та актом приймання-передачі; копію виписки з ЄДРПОУ;

-копію державного акту на землю ЖТ №013766; копію акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 29.12.2000р.;

-копію дозволу №249.22.18 від 23.08.2022р.;

-копію дозволу №ДЗ-51/ЦЗ/1-22 від 16.12.2022р.;

-копію витягу з рішення від 24.01.2014р. №795 про рішення Бердичівської міської ради №510 від 12.12.2013р.;

-копію рішення №126 від 21.02.2002р.;

-копію листи-відповіді Державної служби України з питань праці від 14.02.2024р. №267/1.4/11-24а.

27.03.2024р. Рішенням Головного управління ДПС у Житомирській області №6 Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТзОВ Паливно-торгова фірма Центр () відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 13301, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Вінницька, 26, АЗС №1 з магазином, у зв`язку із невідповідністю типу об`єкта роздрібної торгівлі пальним нормам ст.15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР, Закону України від 14.10.1992р. №2694-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1107.

12.03.2024р. ТзОВ ПТФ Центр подало до управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Житомирській області заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (вх. ГУ ДПС №5337/АП від 12.03.2024р.) та документи на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 13301, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Житомирська, 78б, АЗС №2 з магазином, а саме:

-копію договору оренди АЗС №235 від 30.11.2022р. з додатком та актом приймання-передачі;

-копію договору оренди земельної ділянки №3 від 30.11.2022р. з актом приймання-передачі до договору оренди земельної ділянки №3 від 30.11.2022р.;

-копію витягу з Державного реєстру речових прав №366875455 від 22.02.2024р.;

-копію дозволу №249.22.18 від 23.08.2022р.;

-копію виписки з ЄДРПОУ;

-копію дозволу №ДЗ-51/ЦЗ/1-22 від 16.12.2022р.;

-копію Державного акту на землю ЯИ №127033р.;

- реєстраційне посвідчення №54972 від 27.10.2023р.;

-копію рішення Бердичівської міської ради №510 від 12.12.2013р.;

-копію Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 01.09.2003р.;

- копію рішення №425 від 14.07.2004р.;

-платіжну інструкцію №1243 від 04.01.2023р. на суму 2000 грн.

27.03.2024р. рішенням Головного управління ДПС у Житомирській області №7 Про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання ТзОВ Паливно-торгова фірма Центр () відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 13301, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вул. Житомирська, 78б, АЗС №2 з магазином, у зв`язку із невідповідністю типу об`єкта роздрібної торгівлі пальним нормам статті 15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР, Закону України від 14.10.1992 №2694-ХІІ та Постанови КМУ від 26.10.2011 №1107.

ч.2 ст.19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 19.12.1995р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

-документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

-акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

-дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Отже, для здійснення господарської діяльності, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності.

В ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність", видно, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Як видно із змісту оскаржуваних рішень та доводів апелянта, підставою для відмови у видачі ліцензій є ненадання ТзОВ ПТФ Центр акта вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним; не надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки у зв`язку із зміною місцезнаходження суб`єкта господарювання; документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку.

Колегія суддів вказані висновки податкового органу відхиляє за необгрунтованістю, оскільки, подаючи заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, ТзОВ ПТФ Центр надав документи, передбачені ст.15 Закону "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", зокрема: акти державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 17.04.2008р., від 15.05.2007р., від 16.05.2004р., від 29.12.2000р., від 01.09.2003р. (а.с.16-19, 37-40, 59, 68, 78-79), договори оренди та суборенди землі (а.с.19-25, 28-33, 41-48, 53-55, 63-67, 73-74-76), дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки №249.22.18 від 23.08.2022р. (а. с. 27), дозволи на експлуатацію машин, механізмів, устаткувань підвищеної небезпеки №ДЗ-51/ЦЗ/1-22 (а.с.27-28).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу контролюючого органу, що п.2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20 грудня 1997 року (далі - Правила) встановлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

п.3 цих Правил АЗС поділяються на стаціонарні, пересувні та контейнерні.

Стаціонарні АЗС - комплекс споруд для приймання та відпуску нафтопродуктів з наземним або підземним розміщенням резервуарів і з не зблокованими з ними паливо-, масло- та газороздавальними колонками.

На стаціонарних АЗС можуть розташовуватися пункти продажу товарів та надання побутових послуг.

Пересувні АЗС - комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів.

Контейнерні АЗС - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки, зблокованих в єдиному контейнері.

Стаціонарні АЗС розташовуються у населених пунктах, а також на автомобільних дорогах.

У ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» наведено визначення автозаправної станції це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту) (далі автотранспорт) (п.3.2 ДБН).

За визначенням п.3.3 ДБН, автомобільна газонаповнювальна компресорна станція (далі АГНКС) це автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки стисненим природним газом.

Також у вказаних ДБН наведено визначення таких видів АЗС:

-багатопаливна автозаправна станція (далі БП АЗС) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначено для заправлення автотранспорту моторним паливом двох або трьох видів, серед яких дозволяється рідке моторне паливо (бензин та/або дизельне паливо) (п.3.6 ДБН);

-блочна автозаправна станція це автозаправна станція з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розміщенням паливороздавальних колонок (далі ПРК) над резервуаром зберігання палива та виконана як цілісний заводський виріб (п.3.9 ДБН);

-контейнерна автозаправна станція - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки, зблокованих в єдиному контейнері (п. 3.32 ДБН);

-модульна автозаправна станція - автозаправна станція з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням ПРК та резервуара зберігання палива (п. 3.38 ДБН);

-паливозаправний пункт - автозаправна станція, яка розташована на території підприємства і призначена для заправлення автотранспорту, який належить підприємству (п. 3.40 ДБН);

-пересувна АЗС - комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів (п. 3.41 ДБН);

-традиційна автозаправна станція - автозаправна станція з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням резервуарів зберігання палива і паливно-роздавальних колонок (п. 3.63 ДБН).

Згідно п.10.8.14 ДБН Б.2.2-12:2019 класифікацію АЗС за категоріями наведено у таблиці 10.9, згідно якої розрізняють такі типи АЗС за їх технологічними рішеннями:

Тип А розміщення резервуара відносно ПРК роздільне (традиційне), відносно поверхні ділянки підземне;

Тип Б розміщення резервуара відносно ПРК зблоковане (блочне), відносно поверхні ділянки підземне;

Тип В розміщення резервуара відносно ПРК роздільне (модульне), відносно поверхні ділянки наземне;

Тип Г розміщення резервуара відносно ПРК зблоковане (контейнери), відносно поверхні ділянки наземне.

Також АЗС класифікують за їх потужністю (за місткістю резервуарів і кількістю автозаправок в годину) на І мала категорія; ІІ середня; ІІІ велика.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, як суб`єкта владних повноважень, що в даному випадку останнім не виконано покладеного на нього обов`язку ч.2 ст.77 КАС України, оскільки не доведено недостовірність викладених даних у наданих позивачем копіях дозвільних документів необхідних для отримання ліцензії, перелік яких передбачено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" №481/95-ВР.

Стосовно доводів апелянта на переоформлення Дозволів управління Держпраці у зв`язку із зміною місцезнаходження ТзОВ ПТФ Центр, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності (далі - Закон №2806).

ст.4 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності визначено, що, зміна найменування та місцезнаходження юридичної особи або прізвища, імені, по батькові та місця проживання фізичної особи - підприємця не є підставами для переоформлення документа дозвільного характеру.

В п.2 Положення Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996р. №118 (далі Положення №118) суб`єктами Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (далі - Реєстр) є юридичні особи та відокремлені підрозділи юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, що находяться на території України та провадять свою діяльність на підставі її законодавства.

п.п. 3, 4 Положення №118 встановлено, що Реєстр ведеться з метою забезпечення єдиного державного обліку та ідентифікації суб`єктів. Інформаційний фонд Реєстру містить такі дані: ідентифікаційні - ідентифікаційний код та найменування суб`єкта.

Згідно п.6, п.7 Положення №118 ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. Ідентифікаційний код є обов`язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб`єкта і зазначається на його печатках та штампах.

Отже, колегія суддів звертає увагу податкового органу, що саме ідентифікаційний код юридичної особи - це індивідуальний унікальний номер, присвоєний юридичній особі уповноваженим органом державної влади, який відрізняє (ідентифікує) певну юридичну особу серед інших, тобто саме ідентифікаційний код ТзОВ ПТФ Центр () є унікальною вирішальною ознакою, що ідентифікує позивача, а не адреса місця реєстрації, що може змінюватися у продовж всього існування юридичної особи.

ч.1 ст.7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

пп.1 п.2 розділу V Порядку зазначено, що пошук відомостей в Єдиному державному реєстрі через портал електронних сервісів здійснюється за такими критеріями щодо юридичної особи - найменування або ідентифікаційний код юридичної особи.

Отже, варто зазначити, що саме ідентифікаційний код, який є індивідуальним унікальним номером, що вказаний у поданих нами Дозволах з охорони праці, є саме ідентифікатором ТзОВ Паливно-торгова фірма Центр (), як наслідок при зміні юридичної адреси підприємства немає необхідності у переоформленні таких дозволів.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (далі - Міжрегіональне управління) листом від 26.02.2024р. № ЗХ/1/3309-24 у відповідь на запит позивача повідомило, що на підставі п.8 ст.41 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності зміна місцезнаходження, як і зміна найменування юридичної особи, не є підставами для переоформлення дозволу. Оскільки цей Закон є спеціальним законом, який встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, він має вищу силу ніж Закон України Про охорону праці, положення якого чинні в частині, що не суперечать Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності. Враховуючи вищевикладене, на сьогодні підставою для переоформлення дозволу є тільки ч.23 ст.21 Закону України Про охорону праці, а саме: видача дозволу особі, яка приватизувала єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, здійснюється шляхом переоформлення раніше виданого дозволу на строк його дії.

Також аналогічна позиція (зміна найменування та місцезнаходження юридичної особи не є підставами для переоформлення дозволу) вказана у Листі Державної служби України з питань праці від 14.02.2024р. №627/1.4/11-24а Про надання інформації.

В ст.4 ПК України від 02.12.2010р. №2755-VI, зі змінами і доповненнями, визначено основні засади податкового законодавства України, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податків у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів або різних нормативно- правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків платників податків чи контролюючих органів, унаслідок чого є можливість прийняти рішення як на користь платника податків, так і контролюючого органу (пп. 4.1.4 п. 4.1).

Відповідно до п.56.21 ст.56 ПК України, у разі якщо норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або якщо норми одного й того ж нормативно- правового акта суперечать одна одній і допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків платників податків або контролюючих органів, унаслідок чого є можливість прийняти рішення як на користь платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 19.04.2018р. у справі №808/8461/14, від 19.10.2018р. у справі №805/3137/17-а, від 12.12.2018р. у справі №805/420/17-а, від 09.10.2019р. у справі №806/825/17, від 04.02.2020р. у справі №826/14805/15, від 02.12.2020р. у справі №804/6911/17.

Стосовно доводів апелянта на ненадання позивачем документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться об`єкти, які взято в оренду, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Із змісту Договору оренди №235 від 30.11.2022р. чітко видно, що Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування споруди та обладнання (АЗС) згідно Додатку до договору (а.с. 28 зворот-33).

На виконання умов вказаного договору ПП Укр-Петроль передало ТзОВ ПТФ Центр АЗС для здійснення господарської діяльності згідно додатків до договору.

Даний договір є дійсним, визначальною умовою реквізитів Сторін договору є їх ідентифікаційні коди (ЄДРПОУ), а зміна поштових чи банківських реквізитів не визначає недійсності правочину.

Як уже встановлено судом, саме ідентифікаційний код, який є індивідуальним унікальним номером підприємства, що вказаний Сторонами у Договорі оренди №235 від 30.11.2022р., є саме ідентифікатором ТзОВ ПТФ Центр () і ПП Укр-Петроль (), як наслідок змін юридичної адреси підприємства не визначає недійсність його.

Таким чином, Договір оренди №235 від 30.11.2022р. є належним доказом права землекористування на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти роздрібної торгівлі пальним.

Зважаючи на вищевикладені обставини, колегія суддів зазначає, що подані ТзОВ ПТФ Центр документи є такими, що відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" №481/95-ВР є достатніми для надання позивачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним

Наведене в своїй сукупності спростовує доводи контролюючого органу в частині не подання позивачем необхідних документів, передбачених ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", що свідчить про помилковість висновків податкового органу щодо наявності підстав для прийняття рішень про відмову у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, колегія суддів також звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень.

Зокрема, у п.70, п.71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE (Рисовський проти України) заява №29979/04 проаналізовано поняття "належне урядування".

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 08.04.2008, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15.09.2009). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п.74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п.128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п.119).

ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувані рішення винесено податковим органом необґрунтовано, тобто, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також без дотримання принципу "належного урядування", а тому є протиправними та які слід скасувати.

Визначаючись із способом захисту порушених прав позивача, колегія суддів зазначає наступне.

В ст.245 КАС України видно, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції обгрунтовано встановлено протиправність оскаржуваних рішень, тому вірним є висновок щодо задоволення позовних вимог зобов`язального характеру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Житомирській області діяв не у спосіб що визначений законом та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 140/3965/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді І. М. Обрізко
Р. Б. Хобор