Справа № 600/2464/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2464/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Білі Я.Ф., представника позивача Савчука Д.М. та представника відповідача Проскурняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ДП Чернівецький облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

ДП Чернівецький облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00000/1435/Ж10/24-13-04-09 від 20.02.2024 року.

В обґрунтування позову вказано, що оскаржуваним рішенням застосовано до позивача штрафні санкції за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивач пов`язував з тим, що при визначенні розміру штрафу відповідач повинен був застосувати норми абз.3 пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, а також вказував, що податковий орган у порушення пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України неправомірно і безпідставно застосував розміри штрафів, передбачені пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, замість розмірів штрафів, передбачених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України. Згідно позиції позивача, податковий орган при визначенні розміру штрафної санкції мав керуватися саме спеціальною нормою пункту 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, оскільки вона встановлює спеціальну міру відповідальності на період воєнного стану, що, в свою чергу, ставить особу (платника податку) в сприятливіший стан, пом`якшує відповідальність в порівнянні із загальною нормою та є чинною на момент прийняття рішення щодо застосування штрафної санкції.

Ухвалою суду від 13.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання по справі; встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав законності оскаржуваного позивачем рішення та необґрунтованості заявлених вимог. При цьому наголошував, що оскільки штрафні санкції накладено на позивача за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН, то безпідставними є твердження позивача про необхідність застосування пункту 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, яким встановлено відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. Крім цього, відповідачем вказувалося, що зміни щодо збільшення граничних термінів реєстрації ПН в ЄРПН внесені до Податкового кодексу України Законом України від 12.01.2023 р. № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», який набрав чинності 08.02.2023 р., а отже не діяли на момент вчинення позивачем зазначеного в акті порушення. В акті камеральної перевірки чітко зафіксовано порушення саме пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, відповідальність за яке передбачена пунктом 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача просив суд позов задовольнити. Водночас зазначив про помилковість посилань у позові щодо необхідності застосування відповідачем у спірних відносинах абз.3 пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, наголосивши лише щодо необхідності застосування відповідачем за порушення, встановлені у ході камеральної перевірки, штрафних санкцій, передбачених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити, надавши пояснення, викладені у відзиві.

Заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

За наслідками перевірки складено Акт №358/Ж5/24-13-04-09/31963989 від 15.01.2024 року, згідно якого встановлено порушення платником податку п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині не реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме: ПН від 28.02.2021 №1 сума ПДВ 1031099,67 грн; ПН від 07.04.2021 №24 сума ПДВ 234226 грн; ПН від 07.05.2021 №4 сума ПДВ 1364003,50 грн; ПН від 16.08.2021 №10 сума ПДВ 1575,00 грн; ПН від 30.09.2021 №34 сума ПДВ 1804410,67 грн; ПН від 30.10.2021 №24 сума ПДВ 2094070,00 грн; ПН від 30.11.2021 №13 сума ПДВ 2105125,00 грн; ПН від 20.12.2021 №7 сума ПДВ 1617,61 грн; ПН від 31.12.2021 №22 сума ПДВ 2059425,33 грн; ПН від 31.12.2021 №29 сума ПДВ 2462145,7 грн.

На підставі Акту перевірки №358/Ж5/24-13-04-09/31963989 від 15.01.2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення №00000/1435/Ж10/24-13-04-09 від 20.02.2024 року, яким за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201, статтею 120-1.2 Податкового кодексу України, податкових накладних до позивача застосовані штрафні санкції на підставі пункту 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України у розмірі 6578849,09 грн.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.05.2024 року №13312/6/99-00-06-03-01-06 залишено без задоволення скаргу ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а ППР №00000/1435/Ж10/24-13-04-09 від 20.02.2024 року без змін.

За таких обставин позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (далі - ПК України в редакції на час складання податкових накладних, які були предметом камеральної перевірки).

Згідно абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до абзацу 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Так, зокрема, згідно приписів пункту 120-1.2 статті 120 ПК України (який і було застосовано відповідачем в оскаржуваному ППР) відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

З матеріалів справи вбачається, що за результатом проведення камеральної перевірки податковим органом встановлено відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних, які були предметом такої перевірки, тобто встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині не реєстрації податкових накладних у передбачені законом граничні строки.

Факт не реєстрації податкових накладних в ЄРПН позивачем не заперечувався.

За таких обставин суд погоджується із висновком відповідача про наявність правових підстав для притягнення позивача до фінансової відповідальності на підставі пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України і, відповідно, про застосування до позивача штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у податкових накладних, які були предметом перевірки (ПН від 28.02.2021 №1 сума ПДВ 1031099,67 грн; ПН від 07.04.2021 №24 сума ПДВ 234226 грн; ПН від 07.05.2021 №4 сума ПДВ 1364003,50 грн; ПН від 16.08.2021 №10 сума ПДВ 1575,00 грн; ПН від 30.09.2021 №34 сума ПДВ 1804410,67 грн; ПН від 30.10.2021 №24 сума ПДВ 2094070,00 грн; ПН від 30.11.2021 №13 сума ПДВ 2105125,00 грн; ПН від 20.12.2021 №7 сума ПДВ 1617,61 грн; ПН від 31.12.2021 №22 сума ПДВ 2059425,33 грн; ПН від 31.12.2021 №29 сума ПДВ 2462145,7 грн), що складає 6578849,09 грн.

Отже, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення №00000/1435/Ж10/24-13-04-09 від 20.02.2024 року є законним.

Щодо доводів позову про те, що при визначенні розміру штрафу відповідач повинен був застосувати норми абз.3 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, то такі оцінці не підлягають, адже в судовому засіданні при розгляді справи по суті представником позивача було зазначено про помилковість такого посилання у змісті позовної заяви.

До того ж, як правильно указано відповідачем у відзиві, порушення, про яке йдеться в абз.3 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, у акті камеральної перевірки №358/Ж5/24-13-04-09/31963989 від 15.01.2024 року не значиться.

Щодо доводів позову про те, що при визначенні розміру штрафу відповідач у порушення пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України неправомірно і безпідставно застосував розміри штрафів, передбачені пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, замість розмірів штрафів, передбачених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, то суд зазначає наступне.

До Податкового кодексу України Законом України від 12.01.2023 р. № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», який набрав чинності 08.02.2023 р., були внесені зміни (далі Закон - №2876-ІХ)

Так, пунктом 89 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону №2876-ІХ передбачено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 N 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Отже, вказаними змінами на період дії воєнного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування установлено відмінні від пункту 201.10 статті 201 ПК України граничні строки реєстрації податкової накладної (та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної) в ЄРПН (збільшені у порівнянні із загальними строками, визначеними пунктом 201.10.статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 90 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону №2876-ІХ тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" 24.02.2022 N 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Таким чином, вказаними змінами також зменшено розміри штрафів та визначено граничні строки реєстрації податкових накладних, що можуть накладатися на платників ПДВ за порушення ними відповідних граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

При цьому законодавцем не указано окремо конкретної календарної дати, з якої пункти 89, 90 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону №2876-ІХ підлягають застосуванню та вказаний Закон не містить прямої вказівки про надання зворотної дії в часі (наприклад, як Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України" від 13.12.2022 N 2836-IX (чинний з 03.01.2023), яким передбачено, що норми абзаців другого - вісімнадцятого підпункту 4 пункту 4 розділу I цього Закону (щодо змін до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України) застосовуються починаючи з 27 травня 2022 року).

Відповідно до приписів частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року N 1-рп/1999, дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Конституційний суд зазначив, що це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Суд зауважує, що Законом №2876-ІХ не визначено особливостей застосування тих чи інших положень та дати, з якої відповідні положення мають застосовуватись. Відтак, положення пункту 89, 90 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону №2876-ІХ підлягають застосуванню до тих правовідносин, котрі виникнуть у часі після набрання чинності нормами Закону №2876-ІХ (тобто після 08.02.2023).

Таким чином, до 08.02.2023 граничні строки реєстрації податкової накладної (та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної) в ЄРПН визначались пунктом 201.10 статті 201 ПК України, а з 08.02.2023 граничні строки реєстрації податкової накладної (та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної) в ЄРПН визначаються пунктом 89 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону N 2876-IX.

Наведене дає підстави для висновку, що за порушення визначених пунктом 201.10 статті 201 ПК України граничних строків реєстрації податкової накладної (та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної) в ЄРПН підлягає застосуванню штраф згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, а за порушення визначених пунктом 89 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону №2876-ІХ граничних строків реєстрації податкової накладної (та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної) в ЄРПН підлягає застосуванню штраф згідно пункту 90 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону №2876-ІХ.

Аналогічна позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 30.01.2024 року у справі №280/4484/23, від 06.02.2024 року у справі №160/10740/23.

Водночас суд звертає увагу на те, що податкові накладні, які були предметом перевірки відповідача, виписані позивачем у період з лютого по грудень 2021 року, тобто задовго до 08.02.2023 року, а до фінансової відповідальності позивача притягнуто за відсутність реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

За таких обставин безпідставними є твердження позивача про необхідність застосування до нього пункту 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, яким зменшено розмір штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН (при цьому за порушення саме визначених пунктом 89 підрозділу 2 Розділу XX ПК України у редакції Закону №2876-ІХ граничних строків реєстрації податкової накладної), а не за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що мало місце у цій справі.

Згідно з пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

З матеріалів справи вбачається та визнавалося позивачем у ході судового розгляду, що ним не були зареєстровані в ЄРПН податкові накладені, які були предметом перевірки, у граничні строки, визначені пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Водночас суд зауважує, що ані Законом №2876-ІХ, ані будь-яким іншим законом не зупинялася (не скасовувалася) дія пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, яким встановлена відповідальність за не реєстрацію податкових накладних у граничні строки, визначені пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Відтак, оскільки станом на дату винесення відповідачем оскаржуваного позивачем рішення діяли (були чинними) положення пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, то податковим органом правомірно застосовано до позивача штраф саме згідно названої норми. Правових підстав для застосування відповідачем до позивача пункту 90 підрозділу 2 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України не було.

Отже, твердження у позові про неврахування відповідачем при винесені оскаржуваного рішення пункту 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, а також положень статті 58 Конституції України, є помилковими.

З огляду на викладене, суд вважає, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Правові підстави для його скасування відсутні, а доводи позову не свідчать про обґрунтованість заявлених вимог. Такі суд розцінює як спосіб уникнення фінансової відповідальності за порушення податкового законодавства.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів законність оскаржуваного рішення. Натомість доводи позову не свідчать про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 27.08.2024 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ДП Чернівецький облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України (58018, вул. Головна, буд. 205, м. Чернівці, ), відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя О.П. Лелюк