Справа № 560/764/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/764/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

26 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст.300,304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04.06.2024 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 20.01.2020 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

При цьому, при обчислені розміру пенсії відповідач не врахував довідки №14 від 28.06.2012, №25 від 26.03.2015 та №26 від 26.03.2015.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено запит до органу Пенсійного фонду Російської Федерації про проведення перевірки заробітної плати ОСОБА_2 за період роботи з 01.11.2005 по 30.06.2013 в ЗАТ ХК "Стройенергосервіс".

Відповідно до отриманої інформації (лист від 23.08.2018 №4998/19) ЗАТ ХК "Стройенергосервіс" у період з 05.12.2002 по 18.08.2009 було зареєстроване в м. Москві і зняте з обліку у зв`язку з перереєстрацією в м. Ковров, Володимирської області. Зазначена організація взята на облік в управлінні Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Ковров 04.09.2009. Юридична адреса організації: м. Ковров, вул. Волго-Донська, 33, фактична адреса організації: 111116, м. Москва, вул. Енергетична буд. 12 к. 1. Також повідомлено, що листи, адресовані на адресу організації (м. Москва, вул. Енергетична, 12, к.1) про надання документів для проведення звірки, повертаються з відміткою - організація не існує. Відомостями про місцезнаходження документів щодо особового складу, а також про передачу документів на зберігання в архівні установи управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Коврові не володіє.

Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо підстав не зарахування заробітної плати за періоди з 15.02.2008 по 03.02.2009, з 04.02.2009 по 27.12.2009, з 11.06.2010 по 28.05.2011, з 01.06.2011 по 28.04.2012, з 02.05.2012 по 18.06.2012 та з 01.10.2014 по 20.02.2015 при обчисленні розміру пенсії позивача.

Листом №2200-0304-8/56130 від 21.12.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило про те, що врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав з 01.01.2004 здійснюється згідно з вимогами статті 24 Закону №1058-IV за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилась трудова діяльність. На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі №560/3062/20 періоди роботи з 15.02.2008 по 03.02.2009, з 04.02.2009 по 27.12.2009, з 11.06.2010 по 28.05.2011, з 01.06.2011 по 28.04.2012, з 02.05.2012 по 18.06.2012 та з 01.10.2014 по 20.02.2015 враховано ОСОБА_1 до страхового стажу та в розрахунок заробітку в нульовому значенні.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), яка була чинною на час призначення позивачу пенсії, передбачала, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.

За положеннями статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається, виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі №560/3062/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було зобов`язане зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 15 лютого 2008 по 03 лютого 2009, з 04 лютого 2009 по 27 грудня 2009, з 11 червня 2010 по 28 травня 2011, з 01 червня 2011 по 28 квітня 2012, з 02 травня 2012 по 18 червня 2012 та з 01 жовтня 2014 по 20 лютого 2015, призначити пенсію згідно з заявою від 19 березня 2020 з моменту набуття на неї права, а саме з 20 січня 2020.

У цій постанові суд зазначив, що "судом першої інстанції не було надано належної оцінки в цілому даним, що містяться в довідці №14 від 28 червня 2012 року, видану ЗАО "Холдинговая компания "Стройенергосервис", про заробітну плату, а саме, що на всі вказані в довідці виплати нараховані та сплачені всі податки, передбачені законодавством РФ (...) Тобто, такі нарахування мали місце і за 2008 -2011 роки, чого судом першої інстанції враховано не було та помилково зазначено на відсутність права у позивача на зарахування вказаного періоду до страхового стажу.

З вищенаведених підстав, посилання апелянта на відсутність страхових внесків до 01 січня 2012 та на правомірність незарахування таких періодів (до 2012 року) є безпідставним"

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки про заробітну плату для нарахування пенсії № 14 від 28 червня 2012, виданої ЗАТ ХК "Буденергосервіс" ОСОБА_1 , з 15.02.2008 по 18.06.2012 позивачу нарахована заробітна плата в сумі 1492167 руб. 38 коп. На вказані у довідці виплати нараховані і виплачені усі податки, передбачені законодавством російської федерації (єдиний соціальний внесок 20%, до фонду соціального страхування 2,9%) Оскільки позивач є іноземцем, який тимчасово перебував на території російської федерації, з його заробітної плати у 2008-2009 роках перераховувався ЄСП 20%. З заробітної плати з 2012 відбувалась сплата страхових внесків 22% до Пенсійного фонду РФ.

Даючи оцінку доводам апелянта про правомірність дій відповідача щодо неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вказаної вище довідки через те, що вона не підтверджена первинними документами, а відрахування внесків мало місце з 2012,колегія суддів вказує на слідуюче.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1). Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відповідно до пункту 3 пункту 2.1 вказаного Порядку №22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку. Вказаним додатком затверджена форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, в якій, зокрема, вказується орган, що видав довідку, особа, якій довідка видана, суми заробітної плати та період, за який вона нарахована, а також підстава видачі довідки (назви первинних документів).

Згідно з п.п. 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

При цьому, ненадання/ненадходження інформації щодо відрахованих сум єдиного соціального внеску до відповідного пенсійного фонду не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсійне забезпечення та врахування стажу за вказаний час роботи.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014). Обов`язок отримання інформації від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи особи після 01 січня 2004 в силу приписів Порядку №22-1 покладається саме на орган, що призначає пенсію. Нездійснення такого обов`язку або неотримання інформації з причин, які не залежать від волі пенсіонера, не є належною підставою для неврахування як стажу роботи за спірні періоди, так і заробітної плати (доходу), отриманої за періоди такої роботи.

На переконання колегії суддів, спірна довідка № 14 відображає суми заробітної плати позивача, отриманої у відповідний період, інформацію про роботодавця (податкового агента), отримані доходи, сплачені податки.

Будь-яких належних доказів невідповідності змісту довідки, доказів її недостовірності відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано. Водночас, відсутність або ненадання документів підприємства, на якому працював пенсіонер, не може бути підставою для настання для останнього несприятливих наслідків за відсутності його вини у неможливості їх одержання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №348/463/17 та від 13.02.2020 у справі №523/19088/16-а.

Відтак, у даному випадку позивач не може бути позбавлений права на врахування сум отриманої ним заробітної плати при обчисленні пенсії лише через неможливість перевірки довідок відповідними пенсійними органами.

Що стосується врахування інших довідок про доходи фізичної особи, суд виходить з такого. Згідно з довідкою про доходи фізичної особи за 2014 рік №25 від 26.03.2015 доходи позивача, оподатковувані за ставкою 13%, за листопад становили 37500 крб., грудень 40500 крб., загальна сума доходу 115500 крб., сума податку - 15015 крб. Згідно з довідкою про доходи фізичної особи за 2015 №26 від 26.03.2015 доходи, оподатковувані за ставкою 13%, за січень становили 40500 крб., лютий 31973,68 крб. та 14721,52 крб. Загальна сума доходу - 87195,20 крб. сума податку - 11 335 крб.

Щодо довідок №14 від 28.06.2012, №25 та №26 від 26.03.2015, які були надані позивачем, на цей час не встановлені і не підтверджені належними доказами відомості щодо їх скасування уповноваженими органами або визнання їх недійсними. Твердження відповідача про те, що довідки №25 та №26 від 26.03.2015 не відповідають формі довідки про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії, передбаченій додатком 1 до Порядку №22-1, суд оцінює критично, оскільки такі довідки видані відповідно до форми, затвердженої законодавством країни, де позивач здійснював трудову діяльність. Водночас, ці довідки містять необхідну інформацію про нараховану заробітну плату, проведені з неї відрахування, відомості про особу працівника, відбитки печаток підприємств, інші необхідні реквізити.

Колегія суддів зазначає, що особа не може бути позбавлена права на перерахунок пенсії через неможливість перевірки певних документів пенсійними органами у зв`язку з нездійсненням фінансово-господарської діяльності, ліквідацією підприємств та іншими обставинами, які виникли не з її вини і на які вона об`єктивно не могла вплинути.

Крім того слід врахувати, що вирішення питання призначення пенсії позивачу відбувалось протягом 2020 та 2021 років, тобто до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, відтак неможливість відповідної перевірки документів протягом 2020-2021 років суду належними доказами не доведена.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.