Справа № 280/7356/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

28 серпня 2024 рокуСправа № 280/7356/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ» (69019, Україна, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20А )

до - Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, )

про протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків № 102731 від 15.04.2024 та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ» (далі по тексту позивач) до Головного управління ДПС у місті Києві (далі по тексту відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків № 102731 від 15.04.2024;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, шляхом прийняття відповідного рішення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

09 серпня 2024 року ухвалою суду позовну заяву ТОВ «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків № 102731 від 15.04.2024 та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

13 серпня 2024 року за вх. № 37609 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків шляхом зазначення місцезнаходження юридичної особи позивача.

16 серпня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/7356/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

26 серпня 2024 року, через систему "Електронний суд" за вх. № 39043 від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд - зупинити дію рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві №102731 від 15.04.2024 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 280/7356/24.

В обґрунтування заяви вказує, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та третіх осіб, а саме трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ», яким позивачу фактично неможливо виплачувати заробітну платню, оскільки контрагенти-покупці відмовляються від розрахунку за надані позивачем послуги до моменту реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль. Прийняття відповідачем оскаржуваного рішення в межах справи № 280/7356/24 призводить до блокування реєстрації податкових накладних і, як наслідок, позбавлення права займатись господарською діяльністю, зокрема контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між підприємством та контрагентами. Наслідком цього є неотримання позивачем прибутку. Оскільки правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. На думку позивача, заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. З огляду на вказане, просить суд зупинити дію рішення комісії Головного управління ДПС у місті Києві № 102731 від 15 квітня 2024 року до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 280/7356/24.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву представника позивача про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві врегульовано положеннями Глави 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 1-3 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Приписами частини другої статті 151 КАС України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно правових позицій Верховного Суду, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Суд зазначає, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Подібна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року в справі № 826/7496/18.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2021 року у справі № 600/1136/20-а зазначав, що щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, як підстави для забезпечення позову, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень.

У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 826/14303/18, від 12 лютого 2020 року в справі № 640/17408/19, від 27 лютого 2020 року в справі № 640/16242/19 та ін.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 640/1305/20, від 24 листопада 2020 року у справі № 640/9636/20.

Отже, суд розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі Порядок № 1165).

Так, разом із заявою про забезпечення позову представником позивача до суду надано квитанцій контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних, поданих після прийняття оскаржуваного в даній справі рішення, зі змісту яких вбачається, що реєстрація податкових накладних зупинена у зв`язку із відповідністю ТОВ «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Отже, з урахуванням наданих позивачем документів, у суду наявні законодавчі підстави вважати, що рішення про відповідність ТОВ «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку вже перешкоджає здійсненню ним господарської діяльності, одержанню прибутку, у зв`язку із чим впливає на можливість виплати позивачем заробітної плати своїм працівникам, що в подальшому може призвести до негативних наслідків, для виправлення яких позивачу доведеться докласти значних зусиль.

З огляду на вказане, судом встановлені обставини, як об`єктивно вказують на те, що невжиття заходів щодо зупинення дії спірного рішення зумовить настання негативних та незворотних наслідків для господарської діяльності позивача, оскільки ним до заяви про забезпечення позову додано достатні та належні докази на підтвердження цієї обставини.

Суду надано докази на підтвердження того, що зупинення реєстрації усіх без виключення податкових накладних заявника, поданих після прийняття відповідачем оскаржуваного в даній справі рішення, здійснено у зв`язку із його віднесенням до числа ризикових контрагентів.

При цьому, суд зазначає, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб фактично не вирішує спір по суті та не суперечить меті застосування статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо співмірності застосованого судом заходу, то слід зазначити, що негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду значно перевищують негативні наслідки від відтермінування дії рішення, що оскаржено в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню заяву про вжиття заходів забезпечення позову Класичного приватного університету.

Керуючись ст. ст. 150 - 157, 241, 248 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦСПЛАВ-ІНВЕСТ» про забезпечення позову - задовольнити.

2. Зупинити дію рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві № 102731 від 15.04.2024 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 280/7356/24.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набрала законної сили 28 серпня 2024 року.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано суддею 28 серпня 2024 року.

Суддя Р.В. Сацький