Справа № 640/38977/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року Київ справа №640/38977/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

у с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у місті Києві від 10.08.2021 № 1, від 10.08.2021 № 1 та від 30.11.2021 № 1.

В обґрунтування позову зазначено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл", ідентифікаційний код 42922211, (надалі - "Товариство") з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2019 по 31.12.2020, валютного - за період з 01.04.2019 по 31.12.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 06.08.2021 № 62458/ж5/26-15-07-01-05/42922211 (надалі - "Акт"), у висновках якого зазначається про порушення Товариством:

- п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, ст. 135 Податкового Кодексу України (надалі - "ПК України"), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 833 352 грн, у тому числі за 2020 рік у сумі 833 352 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2020 рік у сумі 856 135 грн;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на суму 1 097 173 грн, в т.ч. за липень 2019 року у сумі 16 914 грн, липень 2020 року у сумі 8 086 грн, вересень 2020 року у сумі 75 000 грн, жовтень 2020 року у сумі 745 529 грн, листопад 2020 року у сумі 89 392 грн, грудень 2020 року у сумі 162 252 грн;

- п. 46.1 ст. 46, пп. 47.1.1. п. 47.1 ст. 47, ст. 51, п. 70.16 ст. 70, пп.176.2"б" п. 176.2 ст. 176 ПК України, п. 1.2, п. 3.3 Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 за № 4 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", щодо подання звіту за 2 кв. 2019 року.

На підставі висновків викладених в Акті, ГУ ДПС у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення (надалі - "ППР"): 1 від 10.08.2021, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2020 рік у розмірі 856 135 грн; № 1 від 10.08.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники, код платежу 11021000. у розмірі 833 352 грн; № 1 від 10.08.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість, код платежу 14060100, у розмірі 1 097 173 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 274 293 грн; № 6 від 13.08.2021, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем Податок на доходи фізичних осіб, код платежу 11010100, у розмірі 1 020 грн.

За результатами розгляду скарги позивача рішенням ДПС України від 25.11.2021 № 26805/6/99-00-06-01-01-06 скаргу задоволено частково: скасовано ППР ГУ ДПС у м. Києві від 10.08.2021 № 1 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 164 576 грн в іншій частині зазначене ППР та ППР ГУ ДПС у м. Києві від 10.08.2021 № 1, від 10.08.2021 № 1 та від 13.08.2021 № 6 залишено без змін.

З урахуванням вказаного рішення 30.11.2021 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість, код платежу 14060100, у розмірі 1 097 173 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у зменшеному розмірі 109 717 грн

Товариство вирішило не оскаржувати в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.08.2021, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем Податок на доходи фізичних осіб, код платежу 11010100. у розмірі 1 020 грн

Разом з тим позивач не погоджується з податковими повідомленнями - рішеннями № 1 від 10.08.2021, № 1 від 10.08.2021 та № 1 від 30.11.2021 вважає їх протиправними.

Як випливає з Акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві обмежує право позивача на віднесення до складу витрат за 2019, 2020 роки вартість придбання послуг на загальну суму 5 485 867 грн по наступним постачальникам: TOB "Клінінг Тайм Україна" (послуги з прибирання) - на суму 477 250 грн, з яких за 2019 рік на суму 125 000 грн, за 2020 рік на суму 352 250 грн; ТОВ "Будівельна Орбіта" (поточний ремонт та технічне обслуговування системи опалення та кондиціювання, водопровідних мереж та каналізації) - на суму 811 260 грн, з яких за 2020 рік на суму 811 260 грн; ТОВ "БК Будівельний Майданчик" (поточний ремонт та технічне обслуговування електромереж та електрообладнання, водопровідних мереж та каналізації, системи опалення) - на суму 4 197 357 грн, з яких за 2020 рік на суму 4 197 357 грн

Крім того, ГУ ДПС у м. Києві обмежує право позивача на включення до складу податкового кредиту ПДВ з вартості придбання вказаних послуг у: ТОВ "Клінінг Тайм Україна" у сумі 95 450 грн, у тому числі за червень 2019 року у сумі 10 000 грн, за липень 2019 року у сумі 15 000 грн, за жовтень 2020 року у сумі 70 450 грн; ТОВ "Будівельна Орбіта" у сумі 162 252 грн, у тому числі за грудень 2020 року у сумі 162 252 грн; ТОВ "БК Будівельний Майданчик" у сумі 839 471 грн, у тому числі за вересень 2020 року у сумі 75 000 грн за жовтень 2020 року у сумі 675 079 грн, за листопад 2020 року у сумі 89 392 грн

В обґрунтування вимог позивач послався на необґрунтованість та протиправність висновків службових осіб податкового органу викладених у акті про результати документальної планової перевірки. Зокрема на підтвердження вказаних аргументів, у позовній заяві позивач зазначив, що висновки службових осіб про нереальність господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОВ "БК Будівельний майданчик" не є такими, що ґрунтуються на належних та допустимих доказах, оскільки у позивача наявна вся первинна документація, за якою чітко відслідковується реальність господарських операцій.

Крім того, висновки податкового органу за результатами проведеної перевірки у порушення вимог чинного законодавства не підтверджуються необхідними і достатніми доказами для спростування факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Висновки про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються жодними належними, достатніми та допустимими доказами, які на переконання позивача відсутні у податкового органу.

Також позивач зазначає, що документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл", ідентифікаційний код 42922211, за наслідками якої Відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, була проведена у період з 13.07.2021 по 02.08.2021 відповідно до наказів ГУ ДПС у м. Києві від 02.07.2021 № 5403-п та від 23.07.2021 № 5987-п.

Разом з тим 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктами 52-1 - 52-5.

Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

Позивач зазначає, що оскільки проведена перевірка стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл" відбулась усупереч законодавчій забороні, такі обставини тягнуть за собою протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Позивач вважаючи, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем, порушують його права свободи та інтереси, насамперед майнові, у зв`язку з чим, враховуючи переконання позивача про протиправність, оскаржених податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року № 2825-ІХ, адміністративна справа № 640/38977/21 надіслана за належністю до Київського окружного адміністративного суду супровідним листом Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2022 № 03-19/4062/22.

Адміністративна справа № 640/38977/21 19.04.2023 надійшла до Київського окружного адміністративного суду. Автоматизованою системою документообігу суду визначено Басая О.В. головуючим суддею, який буде розглядати цю адміністративну справу.

Згідно з ухвалою від 25.04.2023 суд прийняв до провадження адміністративну справу № 640/38977/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визначив, що справу буде розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали від 22.06.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі № 640/38977/21 на 30 днів та відклав підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 08.08.2023 суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Не погоджуючись з аргументами позивача щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем було подано відзив, в якому на підтвердження правомірності своїх дій зазначає, що службовими особами податкового органу під час виконання функцій покладених чинним законодавством було дотримано приписи чинного законодавства та правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Порушення податкового законодавства які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень викладені службовими особами податкової служби в акті перевірки на переконання представника податкового органу являються правомірними та підтверджуються відповідними доказами.

В підтвердження своєї позиції представник відповідача послався на висновки викладені в акті перевірки та підтримав встановлення обставин відсутності з боку позивача та його контрагентів реальності господарських відносин.

Виходячи з вищевикладеного, представник податкового органу просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки при здійсненні владно управлінських функцій відповідач діяв на підставі та у межах передбачених чинним законодавством.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, письмові пояснення, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов таких висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт - Ритейл" (далі позивач/товариство) () є юридичною особою, яка зареєстрована 01.04.2019 відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві. Директором товариства є ОСОБА_1 .

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС у м. Киві від 13.07.2021 № 12378/26-15-07-01-05; від 13.07.2021 № 12380/26-15-07-01-05; від 13.07.2021 № 12375/26-07-07-01-01; від 13.07.2021 № 12430/26-15-07-09-06, відповідно до ст. ст. 20, 77, 82 Податкового Кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 02.07.2021 проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл", ідентифікаційний код 42922211, (надалі - "Товариство") з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2019 по 31.12.2020, валютного - за період з 01.04.2019 по 31.12.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено Акт від 06.08.2021 № 62458/Ж5/26-15-07-01-05/42922211 "Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл", у висновках якого зазначається про порушення Товариством:

1. п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, ст. 135 Податкового Кодексу України (надалі - "ПК України"), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 833 352 грн, у тому числі за 2020 рік у сумі 833 352 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2020 рік у сумі 856 135 грн;

2. п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на суму 1 097 173 грн, в т.ч. за липень 2019 року у сумі 16 914 грн, липень 2020 року у сумі 8 086 грн, вересень 2020 року у сумі 75 000 грн, жовтень 2020 року у сумі 745 529 грн, листопад 2020 року у сумі 89 392 грн, грудень 2020 року у сумі 162 252 грн;

3. п. 46.1 ст. 46, пп. 47.1.1. п. 47.1 ст. 47, ст. 51, п. 70.16 ст. 70, пп. 176.2 "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України, п. 1.2, п. 3.3 Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 за № 4 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", щодо подання звіту за 2 кв. 2019 року.

На підставі висновків, викладених в Акті, ГУ ДПС у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення (надалі - "ППР"):

1. № 1 від 10.08.2021, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2020 рік у розмірі 856 135 грн;

2. № 1 від 10.08.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники, код платежу 11021000 у розмірі 833 352 грн;

3. № 1 від 10.08.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість, код платежу 14060100, у розмірі 1 097 173 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 274 293 грн

4. № 6 від 13.08.2021, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем Податок на доходи фізичних осіб, код платежу 11010100, у розмірі 1 020 грн

Не погоджуючись з висновками відповідача, Товариством подано скаргу до Державної податкової служби України (надалі - ДПС України), у якій Товариство просило вказані ППР визнати протиправними та скасувати повністю.

За результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 25.11.2021 № 26805/6/99-00-06-01-01-06 скаргу задоволено частково: скасовано ППР ГУ ДПС у м. Києві від 10.08.2021 № 1 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 164 576 грн в іншій частині зазначене ППР та ППР ГУ ДПС у м. Києві від 10.08.2021р. № 1, від 10.08.2021 № 1 та від 13.08.2021 № 6 залишено без змін.

З урахуванням вказаного рішення 30.11.2021 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість, код платежу 14060100, у розмірі 1 097 173 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у зменшеному розмірі 109 717 грн

Позивачем не оскаржується в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.08.2021, яким нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем Податок на доходи фізичних осіб, код платежу 11010100 у розмірі 1 020 грн

Разом з тим, позивач не погоджується з податковими повідомленнями - рішеннями № 1 від 10.08.2021, № 1 від 10.08.2021 та № 1 від 30.11.2021, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Як випливає з Акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві спростовано право позивача на віднесення до складу витрат за 2019, 2020 роки вартість придбання послуг на загальну суму 5 485 867 грн по постачальникам: TOB "Клінінг Тайм Україна" (послуги з прибирання) - на суму 477 250 грн, з яких за 2019 рік на суму 125 000 грн, за 2020 рік на суму 352 250 грн; ТОВ "Будівельна Орбіта" (поточний ремонт та технічне обслуговування системи опалення та кондиціювання, водопровідних мереж та каналізації) - на суму 811 260 грн, з яких за 2020 рік на суму 811 260 грн; ТОВ "БК Будівельний Майданчик" (поточний ремонт та технічне обслуговування електромереж та електрообладнання, водопровідних мереж та каналізації, системи опалення) - на суму 4 197 357 грн, з яких за 2020 рік на суму 4 197 357 грн.

Крім того, ГУ ДПС у м. Києві обмежує право позивача на включення до складу податкового кредиту ПДВ з вартості придбання вказаних послуг у: ТОВ "Клінінг Тайм Україна" у сумі 95 450 грн, у тому числі за червень 2019 року у сумі 10 000 грн, за липень 2019 року у сумі 15 000 грн, за жовтень 2020 року у сумі 70 450 грн; ТОВ "Будівельна Орбіта" у сумі 162 252 грн, у тому числі за грудень 2020 року у сумі 162 252 грн; ТОВ "БК Будівельний Майданчик" у сумі 839 471 грн, у тому числі за вересень 2020 року у сумі 75 000 грн за жовтень 2020 року у сумі 675 079 грн, за листопад 2020 року у сумі 89 392 грн.

Як свідчить текст Акта перевірки свою позицію ГУ ДПС у м. Києві обґрунтовує наступним: під час проведення перевірки, документів по вищевказаним контрагентам перевіряючим не надано; співвідношення кількості працюючих до обсягу виконаних робіт/послуг вказаними контрагентами ставить під сумнів можливість виконання даних робіт/послуг; згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних реєстрацію податкових накладних вказаних контрагентів зупинено у 2021 році.

Також ГУ ДПС у м. Києві, стверджуючи про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "БК Будівельний Майданчик", пояснює наявністю кримінального провадження щодо третіх осіб.

Зокрема в Акті вказується, що слідчим відділом Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000658 від 07.10.2019 за фактом розкрадання державних коштів та зловживання службовим становищем посадовими особами КМДА, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що у грудні 2018 року КП "Плесо" проведено закупівлю робіт по об`єкту "Реконструкція Північно-Дарницького меліоративного каналу на ділянці від озера Лісове (колишня назва Берізка) до вул. Жукова" та підписано договір підряду з ТОВ "Інторе Груп". В ході проведеного розслідування було встановлено взаємовідносини ТОВ "Інторе Груп" з рядом суб`єктів господарської діяльності, які на думку слідчих, мають ознаки фіктивності, серед яких ТОВ "БК Будівельний Майданчик". Проведеним у даному кримінальному провадженні експертним дослідженням встановлено, що внаслідок укладання та зловживання своїм службовим становищем відповідальними службовими особами КП "Плесо" в порушення вимог законодавства про публічні закупівлі з ТОВ "Інторе Груп" було нанесено матеріальну шкоду (збитки) державі в особливо великих розмірах.

На підставі описаних фактів контролюючим органом зроблено висновки про нереальність господарських операцій з вказаними контрагентами та спрямованість дій платника на отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, як результат, зменшення суми податків, що належать сплаті.

Позивач не погоджується з такими висновками контролюючого органу, вважає їх хибними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки господарські операції позивача із вказаними контрагентами є реальними, а їх виконання підтверджується сукупністю належних доказів (первинних документів).

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Порядок формування доходів і витрат в бухгалтерському обліку врегульовано Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" та 16 "Витрати", що затверджені наказами Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 та від 31.12.1999 № 318.

Зокрема за змістом пунктів 5 і 7 П(с)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Визначені доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Між тим у відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В свою чергу пунктом 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Згідно з пунктом 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

За пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Між тим, як передбачено пунктом 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При цьому пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою.

Як встановлено абзацом 5 статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996- XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України" (далі - Закон № 996-ХІV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частини 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення № 88), первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З метою встановлення факту реального здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл" створене у 2019 році для здійснення діяльності з управління ринками (надання в оренду й суборенду торгових площ, торгівельних павільйонів, магазинів тощо) та їх комплексного обслуговування, зокрема, підтримання в належному стані об`єктів нерухомого майна, ремонт та технічне обслуговування водопровідних мереж, систем опалення та кондиціювання, електромереж та електрообладнання, надання послуг з прибирання тощо.

Основними видами діяльності Товариства, згідно з даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є:

47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах;

77.33 Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів;

77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого

майна;

43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування;

33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання;

81.29 Інші види діяльності із прибирання;

81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів;

81.21 Загальне прибирання будинків.

Для здійснення своєї статутної діяльності позивачем було укладено наступні договори, які містяться в матеріалах справи:

1.Договір оренди № 01/04/19 від 01.04.2019 між ТОВ "Смарт - Ритейл" (Орендар) та ТОВ "Гротто" (Орендодавець).

Відповідно до п.1.1. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду торгівельні місця (надалі - торгівельні ряди) відповідно Додатку 1 цього Договору, загальною площею 2 500 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Київ, на перемиканні вулиці Академіка Єфремова та проспекту Академіка Палладіна у Святошинському районі, на земельній ділянці, що надана в оренду ТОВ "ГРОТТО".

Згідно з п.1.3. Договору, об`єкт найму (торгівельні ряди) передається в оренду для здійснення Орендарем діяльності з передачі об`єкту найму в суборенду.

Факт передачі об`єкта найму Орендарю підтверджується Актом № 1 від 01.04.2019 прийому-передачі об`єкта найму (торгівельні ряди) до договору оренди № 01/04/19 від 01.04.2019.

2. Договір оренди № 6/2020 від 29.05.2020 між ТОВ "Смарт - Ритейл" (Орендар) та ПрАТ "Ринок "Оболонь" (Орендодавець).

Згідно п.1.1. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду торгівельну площу та нежитлові приміщення в нежилих будівлях (далі по тексту - "Об`єкт оренди") відповідно до Додатку № 1 цього Договору, загальною площею 12 057,8 кв. м., а саме: 9 935,8 кв. м. - торговельна площа, 2 122 кв. м. - нежитлові приміщення в нежилих будівлях, що належать Орендодавцю на праві приватної власності, відповідно до Свідоцтва про право власності, серія та номер: САЕ539944, виданого 08.08.2012, видавник: Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); Витягу, серія та номер: 35170807, виданого 15.08.2012, видавник: КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41, на земельній ділянці, що надана в оренду ПрАТ "Ринок "Оболонь", кадастровий № :78:036:0022.

Згідно п.1.3. Договору, об`єкт оренди передається в оренду для здійснення Орендарем діяльності з передачі об`єкту оренди в суборенду.

Факт передачі об`єкту оренди Орендарю підтверджується Актом № 1 від 01.06.2020 приймання-передачі Об`єкту оренди до Договору оренди № 6/2020 від 29.05.2020 та Актом № 2 від 01.07.2020 приймання-передачі Об`єкту оренди до Договору оренди № 6/2020 від 29.05.2020.

3. Договір надання послуг з прибирання № 0110/2020 від 01.10.2020 між ТОВ "Смарт - Ритейл" (Виконавець) та ТОВ "Прості Бізнес Рішення" (Замовник).

Відповідно до п.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт (надати послуги) з прибирання майна та прилеглої до нього території Замовника (надалі іменуються "Послуги"): - комплекс споруд та прилеглу до них територію за адресою: м. Київ, вул. Вербова, 17; - комплекс споруд та прилеглу до них територію за адресою: м. Київ, проспект Бандери Степана 10Б; - ринковий комплекс у вигляді збірно-розбірних конструкцій та прилеглу до нього територію за адресою: м. Київ, вул. Вербова 21; - збірно-розбірні конструкції (торгівельні місця, павільони, бутіки та інші тимчасові споруди) та прилеглу до них територію за адресами: м. Київ, вул. Вербова 17; вул. Вербова 21; проспект Степана Бандери 10; проспект Степана Бандери 10Б.

Згідно з п.2 Договору, послуги з прибирання визначаються у додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору, в якому зазначаються види прибирань, періодичність прибирань та інші умови.

Під час проведення перевірки у контролюючого органу не виникло жодних зауважень до взаємовідносин Товариства з ТОВ "Гротто". ПрАТ "Ринок "Оболонь" та ТОВ "Прості Бізнес Рішення".

Для підтримання орендованих ринків у належному стані, зокрема їх території, майна та комунікацій, а також для виконання своїх зобов`язань за Договором надання послуг з прибирання № 0110/2020 від 01.10.2020, укладеним з ТОВ "Прості Бізнес Рішення", Товариством, на договірних умовах, залучались треті особи, серед іншого, ТОВ "Клінінг Тайм Україна", ТОВ "Будівельна орбіта" та ТОВ "БК Будівельний майданчик".

Щодо господарських операцій ТОВ "Смарт - Ритейл" з ТОВ "Клінінг Тайм Україна", судом встановлено наступне.

29.05.2019 між ТОВ "Смарт - Ритейл" (Замовник) та ТОВ "Клінінг Тайм Україна", ідентифікаційний код 42381192 (Виконавець), укладено Договір № 2905-2019 про надання послуг з прибирання (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт (надати послуги) з прибирання території Замовника: - торгівельних місць (надалі - торгівельні ряди) та прилеглої території, загальною площею 2 500 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Київ, на перемиканні вулиці Академіка Єфремова та проспекту Академіка Паладіна у Святошинському районі, на земельній ділянці, що надана в оренду орендодавцем Замовника (надалі іменуються "Послуги").

Згідно з п.1.2. Договору прибирання території Замовника здійснюється Виконавцем згідно з встановленою структурою, періодичністю та строками надання та основними умовами надання Послуг згідно Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.1.3. Договору Виконавець зобов`язується, згідно умов та положень Договору та відповідних Додатків, виконати роботи (надати послуги) з прибирання території Замовника, а Замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити.

За положеннями п.5.1. Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 серпня 2019 року.

Згідно з Протоколом погодження договірної ціни (Додаток № 3 до Договору), Сторони досягли згоди про вартість послуг з прибирання відповідно до наведеної у Додатку № 1 структури, періодичності, строків та основних умов надання послуг, яка становить: у червні 2019 року - 60 000,00 грн, у тому числі ПДВ 10 000,00 грн; -у липні 2019 року -90 000,00 грн, у тому числі ПДВ 15 000,00 грн; у серпні 2019 року - 90 000,00 грн, у тому числі ПДВ 15 000,00 грн.

Відповідно до вищенаведених умов Договору, Виконавець у червні та липні 2019 року виконав роботи (надав послуги) з прибирання торгівельних рядів за адресою: м. Київ, на перемиканні вул. Академіка Єфремова та проспекту Академіка Палладіна у Святошинському районі, що підтверджується Актом № 27/06-3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.06.2019 та Актом № 31/07-5 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2019 та виставив Замовнику відповідні рахунки-фактури № 27/06 від 27.06.2019 та № 31/07 від 31.07.2019.

Оплата за виконані роботи (надані послуги) з прибирання торгівельних рядів здійснена Замовником у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 27 від 03.07.2019 та № 40 від 12.08.2019.

Згідно з пунктом 201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 Податкового кодексу України).

Таким чином, на дати підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) у Виконавця виникли податкові зобов`язання та, відповідно, складено і зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 14 від 27.06.2019, та № 27 від 31.07.2019.

Ураховуючи, що у позивача відпала необхідність у залученні третіх осіб для прибирання території орендованого ринку у серпні 2019 року, сторони підписали Додаткову угоду № 1 від 31.07.2019, якою припинили дію Договору з 01,08.2019.

Також 01.10.2020 між Товариством (Замовник) та ТОВ "Клінінг Тайм Україна", ідентифікаційний код 42381192 (Виконавець), укладено Договір № 01/10-2020-1 надання послуг з прибирання (надалі - Договір).

Згідно з п.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт (надати послуги) з прибирання будівель та території (надалі іменуються "Послуги") за наступними адресами (Об`єктами):

Об`єкт 1: комплекс споруд та прилеглу до них територію за адресою: м. Київ, вул. Вербова 17; комплекс споруд та прилеглу до них територію за адресою: м. Київ, проспект Бандери Степана 10Б; ринковий комплекс та прилеглу до нього територію за адресою: м. Київ, вул. Вербова 21; збірно-розбірні конструкції та прилеглу до них територію за адресами: м. Київ, вул. Вербова 17; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; проспект Степана Бандери 10Б.

Об`єкт 2: прибирання території ринку та прилеглої до нього території; торговельної площі та адміністративної будівлі, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра 41, на земельній ділянці кадастровий номер :78:036:0022.

Відповідно до п.2. Договору. Послуги з прибирання визначаються у додатку № 1 (Об`єкт 1) та Додатку № 2 (Об`єкт 2), які є невід`ємною частиною даного Договору, в яких зазначаються види прибирань, періодичність прибирань та інші умови.

Згідно з Протоколом погодження договірної ціни (Додаток № 3 до Договору), Сторони досягли згоди про вартість послуг з прибирання відповідно до наведених у Додатку № 1 та Додатку № 2 структури, періодичності, строків та основних умов надання послуг на Об`єкті № 1 та Об`єкті № 2, яка становить 422 700,00 грн, в т.ч. ПДВ - 70 450,00 грн, за один календарний місяць надання послуг, а саме: вартість послуг з прибирання торгових павільйонів та адміністративних будівель на Об`єкті № 1 та Об`єкті № 2 за один календарний місяць складає - 44 700,00 грн, в т.ч. ПДВ - 7 450.00 грн; вартість послуг з прибирання територій ринків на Об`єкті № 1 та Об`єкті № 2 за один календарний місяць складає - 378 000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 63 000,00 грн.

Відповідно до вищенаведених умов Договору, Виконавець у жовтні 2020 року виконав роботи (надав послуги) з прибирання торгових павільйонів та адміністративної будівлі на Об`єкті № 1 та Об`єкті № 2, що підтверджується Актом № 30/10-14 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.10.2020, та з прибирання територій ринків на Об`єкті № 1 та Об`єкті № 2, що підтверджується Актом № 30/10-12 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.10.2020, та виставив Замовнику відповідні рахунки - фактури № 30/10-7 від 30.10.2020 та № 30/10-6 від 30.10.2020.

Здійснення оплати за виконані роботи (надані послуги) з прибирання на Об`єкті № 1 та Об`єкті № 2 підтверджується платіжним дорученням № 92 від 03.11.2020.

На дату підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) у Виконавця виникли податкові зобов`язання та, відповідно, складено і зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 50 від 30.10.2020 та № 49 від 30.10.2020.

Об`єкт № 2 знаходиться в оренді у позивача згідно Договору оренди № 6/2020 від 29.05.2020, копія якого міститься в матеріалах справи.

Що стосується Об`єкту № 1, то зобов`язання позивача з його прибирання виникли на підставі Договору № 0110/2020 надання послуг з прибирання від 01.10.2020 укладеному між ТОВ "Прості Бізнес Рішення" (Замовник) та Позивачем (Виконавець), копія якого теж міститься в матеріалах справи.

Таким чином, придбані у ТОВ "Клінінг Тайм Україна" послуги з прибирання Об`єкту № 1 згідно Договору № 01/10-2020-1 від 01.10.2020 фактично були продані позивачем ТОВ "Прості Бізнес Рішення" згідно Договору № 0110/2020 від 01.10.2020, що підтверджується складеними між позивачем та ТОВ "Прості Бізнес Рішення" Актами наданих послуг № 1509 від 31.10.2020 та № 1527 від 31.10.2020.

Оплата за надані послуги була здійснена ТОВ "Прості Бізнес Рішення" на підставі виставлених Позивачем рахунків № 1450 від 01.10.2020р. та № 1533 від 16.10.2020 у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 23 від 20.10.2020 та № 41 від 03.11.2020.

Також позивачем були складені на ім`я ТОВ "Прості Бізнес Рішення" і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 153 від 20.10.2020р. та № 331 від 31.10.2020.

Як зазначалось вище, під час проведення перевірки у контролюючого органу не виникло жодних зауважень до взаємовідносин позивача з ТОВ "Прості Бізнес Рішення".

З огляду на викладене, позивач надано суду докази фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ "Клінінг Тайм Україна", при цьому, існуючі документи належним чином фіксують факт здійснення господарських операцій та складені у відповідності до вимог законодавства. Таким чином, господарські операції з придбання послуг прибирання у ТОВ "Клінінг Тайм Україна" мали місце, відбулися відповідно до змісту угод, підтверджені документально та є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Що стосується посилання відповідача на співвідношення кількості працюючих у ГОВ "Клінінг Тайм Україна" до обсягу виконаних робіт/послуг, яке, на думку останнього, ставить під сумнів можливість виконання даних робіт/послуг, звертаємо увагу на наступне.

В Акті перевірки зазначено, що кількість працюючих у ТОВ "Клінінг Тайм Україна" в червні-липні 2019 року становила 6 чоловік, у жовтні 2020 року - 12 чоловік.

Вказаної кількості цілком достатньою для належного виконання своїх зобов`язань за договорами надання послуг з прибирання, укладеними з позивачем.

Крім того, відсутність трудових ресурсів у контрагента не може свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки вони могли бути залучені за умови укладення договору цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафингу. В законодавстві відсутні обмеження щодо використання у господарській діяльності найманої праці виключно за трудовими договорами.

Щодо господарських операцій Товариства з ТОВ "Будівельна орбіта", суд зазначає таке.

23.11.2020 між ТОВ "Смарт - Ритейл" (Замовник) та ТОВ "Будівельна орбіта", ідентифікаційний код 43538471 (Виконавець), укладено Договір підряду № 2311-2020 (надалі - Договір).

Згідно з п.1.1. Договором Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт по поточному ремонту та технічному обслуговуванню системи опалення та кондиціювання; по поточному ремонту та технічному обслуговуванню водопровідних мереж та каналізації (далі - Послуги) на території ПрАТ "Ринок "Оболонь" за адресою: м. Київ. вул. Героїв Дніпра, 41.

Відповідно до п.1.2. Договору послуги, що надаються Виконавцем, визначаються у додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з Протоколом узгодження розрахункової кошторисної вартості (Додаток № 2 до Договору), Сторони досягли згоди щодо розрахункової кошторисної вартості робіт з поточного ремонту та технічного обслуговування системи опалення та кондиціювання, поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації на території ПрАТ "Ринок "Оболонь" за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра. 41, відповідно до наведеної у Додатку № 1 структури, періодичності, строків та основних умов виконання робіт, яка, згідно кошторису, складеного на дату підписання Договору, становить 973 512,00 грн, в т.ч. ПДВ - 162 252,00 грн, з яких вартість поточного ремонту та технічного обслуговування системи опалення та кондиціювання становить 438 750,00 грн, в т.ч. ПДВ - 73 125,00 грн; вартість поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації становить 534 762,00 грн, в т.ч. ПДВ -89 127,00 грн

Відповідно до вищенаведених умов Договору, Виконавець повністю виконав свої зобов`язання, що підтверджується Актом надання послуг № 3112/20 від 31.12.2020 (щодо поточного ремонту та технічного обслуговування системи опалення та кондиціювання) та Актом надання послуг № 3112/20/1 від 31.12.2020 (щодо поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації).

Здійснення Замовником оплати за виконані роботи (надані послуги) підтверджується платіжними дорученнями № 144 від 06.01.2021 та № 206 від 05.04.2021.

На дату підписання актів надання послуг у Виконавця виникли податкові зобов`язання та, відповідно, складено і зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 28 від 31.12.2020 та № 29 від 31.12.2020.

З огляду на викладене, позивачем надано суду докази фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ "Будівельна орбіта", при цьому, існуючі документи належним чином фіксують факт здійснення господарських операцій та складені у відповідності до вимог законодавства. Таким чином, господарські операції з придбання послуг (робіт) по поточному ремонту та технічному обслуговуванню системи опалення та кондиціювання; по поточному ремонту та технічному обслуговуванню водопровідних мереж та каналізації на території ПрАТ "Ринок "Оболонь" за адресою: м. Київ. вул. Героїв Дніпра, 41, у ТОВ "Будівельна орбіта" мали місце, відбулися відповідно до змісту угоди, підтверджені документально та є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Що стосується посилання відповідача на співвідношення кількості працюючих у ТОВ "Будівельна орбіта" до обсягу виконаних робіт/послуг, яке, на думку останнього, ставить під сумнів можливість виконання даних робіт/послуг, звертаємо увагу на наступне.

В Акті перевірки зазначено, що кількість працюючих у ТОВ "Будівельна орбіта" становить 7 чоловік, яких цілком достатньою для належного виконання своїх зобов`язати за договором підряду № 2311-2020 від 23.11.2020, укладеним з позивачем.

Крім того, відсутність трудових ресурсів у контрагента не може свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки вони могли бути залучені за умови укладення договору цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафингу. В законодавстві відсутні обмеження щодо використання у господарській діяльності найманої праці виключно за трудовими договорами.

Щодо господарських операцій ТОВ "Смарт - Ритейл" з ТОВ "БК Будівельний майданчик", суд зазначає таке.

26.08.2020 між ТОВ "Смарт - Ритейл" (Замовник) та ТОВ "БК Будівельний майданчик", ідентифікаційний код 42568924 (Виконавець), укладено Договір підряду № 2608-2020 (надалі - Договір).

Згідно з п.1.1. Договору. Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт по поточному ремонту та технічному обслуговуванню електромереж та електрообладнання; по поточному ремонту та технічному обслуговуванню водопровідних мереж та каналізації (далі - Послуги) на - території ПрАТ "Ринок "Оболонь" за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41.

Відповідно до п.1.2. Договору, послуги, що надаються Виконавцем, визначаються у додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з Протоколом узгодження розрахункової кошторисної вартості (Додаток № 2 до Договору), розрахункова кошторисна вартість робіт з поточного ремонту та технічного обслуговування електромереж та електрообладнання, поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації на території ПрАТ "Ринок "Оболонь" за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41, відповідно до наведеної у Додатку № 1 структури, періодичності, строків та основних умов виконання робіт, згідно кошторису, складеного на дату підписання Договору, становить 3 831 057,00 грн, в т.ч. ПДВ - 638 509,50 грн, з яких вартість поточного ремонту та технічного обслуговування електромереж та електрообладнання становить 1 807 692,00 грн, в т.ч. ПДВ - 301 282,00 грн; вартість поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації становить 2 023 365,00 грн, в т.ч. ПДВ - 337 227,50 грн

Відповідно до вищенаведених умов Договору, Виконавець у вересні 2020 року виконав роботи (надав послуги) з поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації на суму 255 600,00 грн, у т.ч. ПДВ - 42 600.00 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 3009 від 30.09.2020 та додатком (розшифруванням) до нього, та з поточного ремонту та технічного обслуговування електромереж та електрообладнання на суму 194 400,00 грн, у т.ч. ПДВ - 32 400,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 3009/1 від 30.09.2020 та додатком (розшифруванням) до нього.

01.10.2020 між ТОВ "Смарт - Ритейл" (Замовник) та ТОВ "БК Будівельний майданчик" (Виконавець) укладено Додаткову угоду № 1 до договору підряду № 2608-2020 від 26.08.2020, якою розширено перелік робіт (послуг), що надаються Виконавцем, а саме: у зв`язку з необхідністю підготовки системи опалення на території ПрАТ "Ринок "Оболонь" до нового опалювального сезону, Виконавець також взяв на себе зобов`язання виконати комплекс робіт по поточному ремонту та технічному обслуговуванню системи опалення ринку.

Згідно з Протоколом узгодження розрахункової кошторисної вартості (Додаток № 3 до Договору), Сторони досягли згоди щодо розрахункової кошторисної вартості робіт з поточного ремонту та технічного обслуговування системи опалення на території ПрАТ "Ринок "Оболонь" за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41, яка, згідно кошторису, складеного на дату підписання цього Додатку 3, становить 1 205 771,82 грн, в т.ч. ПДВ - 200 961,97 грн.

Відповідно до вищенаведених умов Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 01.10.2020, Виконавець у жовтні 2020 року виконав роботи (надав послуги) з поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації, системи опалення у зв`язку з підготовкою до нового опалювального сезону на суму 186 600,00 грн, у т.ч. ПДВ - 31 100,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 1510 від 15.10.2020 та додатком (розшифруванням) до нього; з поточного ремонту та технічного обслуговування електромереж та електрообладнання на суму 113 400,00 грн, у т.ч. ПДВ - 18 900.00 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 1510/1 від 15.10.2020 та додатком (розшифруванням) до нього; з поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації на суму 1 369 665.00 грн, у т.ч. ПДВ-228 277, 50 грн, що підтверджується Актам надання послуг № 3010/2 від 30.10.2020 та додатком (розшифруванням) до нього; з поточного ремонту та технічного обслуговування системи опалення в зв`язку з підготовкою до нового опалювального сезону на суму 205 771, 82 грн у т.ч. ПДВ - 200 961,97 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 3010/3 від 30.10.2020 та додатком (розшифруванням) до нього; та з поточного ремонту та технічного обслуговування електромереж та електрообладнання на суму 1 175 040,00 рн.. у т.ч. ПДВ - 195 840,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 3010/1 від 50.10.2020 та додатком (розшифруванням) до нього.

Крім того, у листопаді 2020 року Виконавець виконав роботи (надав послуги) з поточного ремонту та технічного обслуговування електромереж та електрообладнання на суму 324 852,00 грн, у т.ч. ПДВ - 54 142,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 3011/1 від 30.11.2020 та додатком (розшифруванням) до нього; а також, з поточного ремонту та технічного обслуговування водопровідних мереж та каналізації на суму 211 500,00 грн, у т.ч. ПДВ - 35 250,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 3011/2 від 30.11.2020 та додатком (розшифруванням) до нього.

Таким чином, протягом вересня - листопада 2020 року Виконавець повністю виконав свої зобов`язання за Договором підряду № 2608-2020 від 26.08.2020.

Здійснення Замовником оплати за виконані роботи (надані послуги) підтверджується платіжними дорученнями № 59 від 30.09.2020, № 82 від 20.10.2020. № 90 від 02.11.2020, № 91 від 03.11.2020, № 99 від 13.11.2020, № 114 від 02.12.2020, № 167 від 03.02.2021 та № 197 від 04.03.2021.

На дату підписання актів надання послуг у Виконавця виникли податкові зобов`язання та, відповідно, складено і зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 128 від 30.09.2020, № 129 від 30.09.2020, № 27 від 15.10.2020, № 28 від 15.10.2020, № 116 від 30.10.2020 № 117 від 30.10.2020, № 118 від 30.10.2020, № 97 від 30.11.2020 та № 98 від 30.11.2020.

З огляду на викладене, позивач надано суду докази фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ "БК Будівельний майданчик", при цьому, існуючі документи належним чином фіксують факт здійснення господарських операцій та складені у відповідності до вимог законодавства. Таким чином, господарські операції з придбання послуг (робіт) по поточному ремонту та технічному обслуговуванню електромереж та електрообладнання; по поточному ремонту та технічному обслуговуванню водопровідних мереж та каналізації; по поточному ремонту та технічному обслуговуванню системи опалення на території ПрАТ "Ринок "Оболонь" за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра. 41, у ТОВ "БК Будівельний майданчик" мали місце, відбулися відповідно до змісту угоди, підтверджені документально та є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Що стосується посилання Відповідача на співвідношення кількості працюючих у ТОВ "БК Будівельний майданчик" до обсягу виконаних робіт/послуг, яке, на думку останнього, ставить під сумнів можливість виконання даних робіт/послуг, звертаємо увагу на наступне.

В Акті перевірки зазначено, що кількість працюючих у ТОВ "БК Будівельний майданчик" становить 10 чоловік., яких цілком достатньою для належного виконання своїх зобов`язань за договором підряду № 2608-2020 від 26.08.2020, укладеним з Позивачем.

Крім того, відсутність трудових ресурсів у контрагента не може свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки вони могли бути залучені за умови укладення договору цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафингу. В законодавстві відсутні обмеження щодо використання у господарській діяльності найманої праці виключно за трудовими договорами.

Що стосується посилання контролюючого органу, як на доказ нереальності господарських операцій Позивача з ТОВ "БК Будівельний Майданчик", на кримінальне провадження щодо третіх осіб, до яких позивач не має жодного відношення, проте ТОВ "БК Будівельний майданчик" здійснювало в минулому господарські операції з ТОВ "Інторе Груп", яке фігурує у згаданому кримінальному провадженні, про що зазначалось вище, суд зазначає таке.

По-перше, у вказаному кримінальному провадженні не досліджуються господарські операції, які мали місце між ТОВ "БК Будівельний майданчик" та позивачем. Позивач не має жодного відношення до господарських операцій між ТОВ "БК Будівельний майданчик" та ТОВ "Інторе Груп" ні по ланцюгу постачання, ні будь-яким іншим чином. Юридична відповідальність має індивідуальний характер, а тому позивач не може нести відповідальність за господарські операції контрагентів із третіми особами, до яких він не має жодного відношення.

По-друге, сама по собі наявність кримінального провадження, в якому не винесено вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Що стосується посилання відповідача на неподання ТОВ "Смарт - Ритейл" до перевірки первинних документів, які підтверджують взаємовідносини з ТОВ "Клінінг Тайм Україна", ТОВ "Будівельна орбіта" та ТОВ "БК Будівельний майданчик", як на підставу для висновків про порушення Позивачем податкового законодавства, суд зазначає таке.

Згідно з абз. 2 п. 44.6 ст. 44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Крім того, згідно пп. 78.1.5. п.78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення. в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається:

у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку;

під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків.

Зміст вказаних норм свідчить про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки або у скарзі на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, й надсилає відповідні документи контролюючому органу - це є підставою для призначення позапланової перевірки.

Як зазначалось вище, позивач скористалось своїм правом на адміністративне оскарження прийнятих за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень та подав скаргу до Державної податкової служби України, у якій просив вказані податкові повідомлення-рішення визнати протиправними та скасувати повністю. До скарги були додані первинні документи, які підтверджують взаємовідносини з ТОВ "Клінінг Тайм Україна", ТОВ "Будівельна орбіта" та ТОВ "БК Будівельний майданчик".

З огляду на викладене, керуючись вищенаведеними нормами ПК України, контролюючий орган мав врахувати додані до скарги первинні документи по взаємовідносинам із вказаними контрагентами та призначити проведення документальної позапланової перевірки, чого зроблено не було.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Також Європейський суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії-" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії-", "Трґо проти Хорватії").

Таким чином, посилання контролюючого органу на неподання Товариством первинних документів, які підтверджують взаємовідносини з ТОВ "Клінінг Тайм Україна", ТОВ "Будівельна орбіта" та ТОВ "БК Будівельний майданчик", як на доказ нереальності господарських операцій із вказаними контрагентами є протиправним.

Крім того, норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 10.05.2023 у справі № 640/966/20, від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а. від 15.06.2022 у справі № 420/2808/20 та ряді інших.

Обов`язок суду оцінити відповідні докази за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України є однією з гарантій установлення об`єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також з урахуванням того, що в силу частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, податковий орган не повинен обмежуватися встановленням формальних умов застосування податкового законодавства, та у випадку сумнівів у правомірності донарахування грошових зобов`язань повинен встановити, дослідити та оцінити усю сукупність обставин, що мають значення для оцінки поведінки платника у сфері оподаткування.

Підсумовуючи викладене, висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій Позивача з ТОВ "Клінінг Тайм Україна", ТОВ "Будівельна орбіта" та ТОВ "БК Будівельний майданчик" спростовуються належними та беззаперечними доказами здійснення таких операцій, при цьому, існуючі документи належним чином фіксують факт здійснення господарських операцій та складені у відповідності до вимог законодавства, а відтак податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у місті Києві № 1 від 10.08.2021, № 1 від 10.08.2021 та № 1 від 30.11.2021 є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, як випливає з матеріалів справи, зокрема з Акта перевірки, документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл", ідентифікаційний код 42922211, за наслідками якої відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, була проведена у період з 13.07.2021 по 02.08.2021 відповідно до наказів ГУ ДПС у м. Києві від 02.07.2021 № 5403-п.

Разом з тим 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктами 52-1 - 52-5.

Зокрема пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, шо були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті "8 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим десятим.

29 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року № 591- IX "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесені зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінено цифрами та словами "по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

Водночас 4 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 вересня 2020 року № 909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про Держаний бюджет України на 2020 рік" (далі - Закон № 909-ІХ), пунктом 4 розділу II "Прикінцевих положень" якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На виконання вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від З лютого 2021 року № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" (далі - постанова № 89), якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема, тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Таким чином, виникла суперечність між нормами ПК України та постановою № 89 в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Надаючи правову оцінку такій суперечності, слід виходити з такого.

Спірні у цій справі правовідносини охоплюються сферою дії ПК України, який відповідно до приписів пункту 1.1 статті 1 цього Кодексу регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкові відносини є окремим і самостійним різновидом відносин, урегульованих, окрім Конституції України, спеціальними актами законодавства за вичерпним і остаточним переліком, не належать ані до господарських відносин, ані до адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

При цьому за змістом статті 2 ПК України зміна його положень може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто зміна положень ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до цього Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України (постанова об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 0940/2301/18).

Крім того, статтею 5 врегульовано питання співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами. Так, згідно з пунктом 5.2 зазначеної статті у разі, якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3.1 статті З ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 113 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України та підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених у статтях 85, 87 Конституції України. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно з приписами статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; забезпечує рівні умови розвитку всіх форм власності; здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону; розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; організовує і забезпечує здійснення зовнішньоекономічної діяльності України, митної справи; спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Аналогічні положення стосовно основних завдань Кабінету Міністрів України також містить у собі частина перша статті 2 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", де зазначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики, політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; організація і забезпечення провадження зовнішньоекономічної діяльності, митної справи; спрямування та координація роботи міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України від 27 лютого 2014 року № 794-VІІ "Про Кабінет Міністрів України" (далі - Закон № 794-VІІ) Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці, зокрема: забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку; забезпечує проведення державної фінансової та податкової політики, сприяє стабільності грошової одиниці України; розробляє та схвалює Бюджетну декларацію, розробляє проекти законів про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; приймає рішення про використання коштів резервного фонду Державного бюджету України; організовує та забезпечує здійснення митної справи.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 794-VІІ Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Разом з тим, відповідно до статті 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Саме до повноважень Верховної Ради України, згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 85 Конституції України належить прийняття законів, затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього, контроль за виконанням Державного бюджету України, прийняття рішення щодо звіту про його виконання.

Виключно законами України встановлюється Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори; засади створення і функціонування фінансового, грошового, кредитного та інвестиційного ринків; статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території України; порядок утворення і погашення державного внутрішнього і зовнішнього боргу; порядок випуску та обігу державних цінних паперів, їх види і типи (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України).

Частиною першою статті 96 Конституції України визначено, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Як вже зазначалось, постанова № 89 прийнята відповідно до пункту 4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону № 909-ІХ.

Згідно з пунктом 4 розділу II "Прикінцеві положення" наведеного Закону у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Відповідно до частини першої статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 640/18646/21.

Законом № 909-ІХ, пунктом 4 розділу II "Прикінцеві положення" якого було надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, стосувався саме Державного бюджету України на 2020 рік.

Постанова ж Кабінету Міністрів України № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" прийнята 3 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово роз`яснював, що: "право приймати закони, вносити до них зміни у разі, коли воно не здійснюється безпосередньо народом (статті 5, 38, 69, 72 Конституції України), належить виключно Верховній Раді України (пункт 3 частини першої статті 85 Конституції України) і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України)" (Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000); - "права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Конституцією України не передбачено" (Рішення Конституційного Суду України від 9 жовтня 2008 року № 22-рп/2008).

Делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади порушує вимоги Основного Закону України, згідно з яким органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6), а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19); прийняття законів належить до повноважень парламенту - Верховної Ради України як єдиного законодавчого органу в Україні (Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 2009 року № 15-рп/2009).

У Рішенні Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 зазначений Суд звертав увагу, що предмет регулювання Бюджетного кодексу, так само як предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного кону України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рн/ 2008 наголошував на тому, що "законом про Держбюджет не можна вносити зміни до лих законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони" (абзац третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Таким чином, виходячи з того, що предмет регулювання Кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

У цьому ж випадку Законом № 909-ІХ не вносились зміни безпосередньо до ПК України, яким встановлено мораторій, а делеговано таке право Кабінету Міністрів України. При цьому, темпоральні і галузеві межі такого делегування не визначені.

Разом з тим сам Закон України "Про Державний бюджет України" як тимчасовий Акт законодавства вичерпує свою дію закінченням календарного періоду на який його прийнято.

За вказаних обставин, суд зазначає, що постанова № 89 прийнята не на підставі та не на виконання ПК України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим не може вважатися складовою податкового законодавства, а тому не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом 8АЯ8-СоУ-2" установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття наказу про проведення перевірки позивача та безпосередньо проведення такої перевірки не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

Аналогічну правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 160/14976/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 640/16523/21, від 28 жовтня 2022 року у справі № 600/1741/21-а, від 22 лютого 2022 року у справі № 420/12859/21, від 27 квітня 2022 року у справі № 140/1846/21, від 15 квітня 2022 року у справі № 160/5267/21.

Суд зазначає, що самі повноваження делегувалися з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 і лише за умови, що такі не порушують конституційних прав чи свобод. Тобто, на випадки, за яких скорочення дії певної заборони чи обмеження порушить гарантовані особі чинним законом права, дія цього закону не поширюється.

З огляду на викладене, податковий орган, незважаючи на прийняття постанови № 89, не був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової виїзної перевірки позивача.

Крім того, зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 визнана протиправною та скасована рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 26.01.2022, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 (справа № 640/18314/21). Суди зазначили, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо відновлення проведення податкових перевірок або скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу (ст. 2 ПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2022 року у вказаній справі клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі № 640/18314/21 задоволено. Дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі № 640/18314/21 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку зупинено.

Разом з тим, відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексі України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2022 (справа № 420/12859/21), від 17 травня 2022 (справа № 520/592/21), від 15 квітня 2022 (справа № 160/5267/21), від 27 квітня 2022 (справа № 140/1846/21) від 6 липня 2022 (справа № 360/1182/21), від 1 вересня 2022 (справа № 640/16093/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19).

Таким чином, оскільки проведена перевірка стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл" відбулась усупереч законодавчій забороні, такі обставини тягнуть за собою протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Беручи до уваги вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість встановлених податковим органом порушень позивачем податкового законодавства, що мало наслідком прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень оскільки такі порушення не відповідають дійсності.

Таким чином, суд зазначає, що податковий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі висновків викладених у акті документальної позапланової виїзної перевірки діяв необґрунтовано, у зв`язку з чим у суду наявні підстави прийти до висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, п.29).

Згідно з ч.1 ст.9, ст.72, ч.1, 2, 5 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як випливає з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 22 700,00 грн. Відтак враховуючи, розмір задоволених позовних вимог позивача, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 22 700,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС в м. Києві податкові повідомлення-рішення від 10.08.2021 № 1, від 10.08.2021 № 1 та від 30.11.2021 № 1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Ритейл" (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Кольцова, буд. № 24, кімната № 60, ) судовий збір у розмірі 22 700,00 грн (двадцять дві тисячі сімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Шолуденка, буд. № 33/19, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.