Справа № 460/6638/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2024 року м. Рівне №460/6638/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства захисту довкілля та природних ресурсів України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі - Міндовкілля, відповідач) та просив визнати бездіяльність щодо ненадання позивачу додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік, як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, протиправною, зобов`язати відповідача надати позивачу додаткову оплачувану відпустку за 2024 рік, як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років.

На обґрунтування позову позивач вказав, що він з 09.07.2021 працює в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України, з 07 серпня 2023 року наказом Міндовкілля від 02.08.2023 № 407-О його переведено на посаду заступника начальника управління начальника відділу екологічного контролю Управління екологічного контролю та методології. Зазначив, що заявами від 17.05.2024 та від 04.06.2024 він звернувся до керівника державної служби Міндовкілля про надання додаткової відпустки, як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років. Відпустка надана не була. Вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо ненадання йому означеної відпустки, позивач звернувся за судовим захистом.

Ухвалою від 26.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач позов заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що 17.05.2024 та 04.06.2024 позивач звертався зі зверненнями до державного секретаря Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України ОСОБА_2 про надання соціальної відпустки як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років. Таку відпустку позивачу не було надано, оскільки у відповідних заявах та доданих до них документах містились некоректні та суперечливі відомості.

Відповідач просив суд врахувати, що відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки» (далі - Закон) одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або які усиновили дитину, матері (батьку) особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

Зазначив, що позивач 17.05.2024 надіслав через громадську приймальню Міндовкілля звернення, до якого додав заяву про надання додаткової оплачуваної відпустки, як одному з батьків, які мають дітей віком до 15 років; копії свідоцтв про народження та довідку ТОВ «Система якість життя», Dniprolab, яка не містила дати та номеру реєстрації.

Відповідно до пункту 15 розділу II Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності» (далі - Інструкція), документ повинен містити обов`язкові для його певного виду реквізити, що розміщуються в установленому порядку, а саме: найменування установи - автора документа, назву виду документа (крім листів), дату, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту, текст, підпис.

Відповідно до пункту 32 розділу II Інструкції, датою документа є дата його реєстрації. Дата зазначається арабськими цифрами в один рядок у такій послідовності: число, місяць, рік. Дата оформлюється цифровим або словесно-цифровим способом.

Враховуючи викладене, позивачу рекомендовано надати належним чином оформлену довідку з місця роботи дружини щодо використання/невикористання зазначеної відпустки у 2024 році, відповідно до вимог чинного законодавства.

Також вказано на некоректності зазначення суб`єкта звернення, зауважено, що посадові обов`язки державного секретаря виконує ОСОБА_3 .

На звернення позивача від 04.06.2024 відповідач вказав на необхідності актуалізувати довідку з місця роботи дружини та надати її згідно вимог законодавства. Також наголошено, що вирішення питання про надання відпустки потребує погодження з державним секретарем або особою, яка виконує обов`язки державного секретаря.

Таким чином на момент звернення позивача з відповідними заявами про надання відпустки підставами, які унеможливлювали їх розгляд, були: 1. Відсутність на довідці наданій роботодавцем (дружині позивача) ТОВ «СИСТЕМА ЯКІСТЬ ЖИТТЯ» необхідних реквізитів, відповідно до Інструкції. 2. Необхідність актуалізувати вказану довідку на час її подання, оскільки заява та довідка були датовані значно раніше ніж строк відпустки. 3. Заяви про надання відпустки свідомо адресувалися особі, яка на час їх розгляду не виконувала обов`язків державного секретаря (заява адресувалася державному секретарю ОСОБА_2 , в той час як виконувала такі обов`язки ОСОБА_3 ).

Відповідач вважає, що в спірних правовідносинах він діяв в межах, на підставі та у спосіб, передбачений законодавством, права та законні інтереси позивача не порушено, а тому просив відмовити в позові повністю.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зауважив, що законодавством про працю не визначено переліку документів, які має надати працівник для підтвердження його права на зазначену відпустку». Із викладеного слідує, що достатньою підставою для надання відпустки є факт наявності двох або більше дітей віком до 15 років. Такий факт підтверджено позивачем свідоцтвами про народження дітей. Окремої інструкції чи порядку надання соціальних відпусток у Міндовкілля не розроблено, тому питання актуалізації довідки є надуманим і жодним чином не аргументовано суб`єктом владних повноважень. Крім цього, позивач вказав, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2021 року № 1536 «Про призначення ОСОБА_2 державним секретарем Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України» ОСОБА_2 призначено на посаду державного секретаря Міндовкілля. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 8 липня 2024 р. N 654-р. «Про звільнення ОСОБА_2 з посади державного секретаря Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України» ОСОБА_2 звільнено із посади державного секретаря. Тобто до 18 липня 2024 року державним секретарем Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України була ОСОБА_2 . Вважає, що ним правомірно адресувалися заяви про надання відпустки ОСОБА_2 , оскільки йому не було достеменно відомо про те, в який саме період інша особа виконувала обов`язки за посадою державного секретаря Міндовкілля у зв`язку з тимчасовою відсутністю ОСОБА_2 .

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, зазначивши про те, що позивачем частково подавались відповідні документи з урахуванням висловлених відповідачем зауважень (зокрема щодо довідки з необхідними реквізитами), однак позивач ігнорував подання заяви та доданих документів на ім`я в.о. державного секретаря Артеменко Є.І. про що неодноразово вказувало Міндовкілля. У відзиві відповідачем наголошувалось на тому, що для вирішення питання про надання відпустки заява потребує погодження з державним секретарем або особою, яка виконує обов`язки державного секретаря. До цього часу заяви з поданими документами на ім`я виконувача обов`язки державного секретаря Міндовкілля ОСОБА_3 позивачем не подано. Позивач замість врахування та виконання вказаних зауважень, обрав спосіб застосування судової процедури оскарження дій та рішень свого працедавця. Інші основні аргументи відповідача є аналогічними наведеним у раніше поданих заявах по суті справи.

Крім цього, в поданих через підсистему "Електронний суд" 16.08.2024 додаткових поясненнях відповідач зазначив: Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем на адресу суду направлено додатки, в яких міститься, зокрема відповідь відповідача від 11.06.2024, в якій останній вказує про те що для надання відпустки ОСОБА_1 необхідно надати актуальну довідку з місця роботи дружини у формі оригіналу, оскільки позивачем подавались лише не засвідчені в установленому порядку копії документів. Відповідач оригіналів чи належним чином засвідчених копій документів (довідок) від позивача не отримував. Так, копії позивач надавав шляхом направлення електронних копій документів на адресу відповідача (відскановані за допомогою camscaner), а саме на електронну пошту громадської приймальні Міндовкілля. Таким чином, з урахуванням раніше наданої позивачем до Міндовкілля довідки без відповідних реквізитів (зазначено у відзиві), отримавши інший варіант копії довідки, відповідач, серед іншого, був позбавлений можливості ідентифікувати належним чином автентичність наданих позивачем документів.

Позивач через підсистему "Електроний суд" 24.08.2024 подав письмові пояснення, звернувши увагу суду, що усі документи, які подавалися до відповідача для отримання соціальної відпустки, підписані КЕП позивача. Протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису датовані 17.05.2024 і 04.06.2024 додані до пояснень.

З`ясувавши доводи та аргументи учасників справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу екологічного контролю Управління екологічного контролю та методології Міндовкілля, 17.05.2024 подав на ім`я державного секретаря Міндовкілля Ярової Є.В. заяву про надання додаткової оплачуваної відпустки, як одному з батьків, які мають дітей віком до 15 років, за 2024 рік тривалістю 10 календарних днів з 29 травня 2024 року.

Така заява була надіслана на електронну пошту Міндовкілля разом із копіями свідоцтв про народження дітей позивача серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 та довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Система - Якість життя" (без реєстраційного номера та дати), такого змісту: " ОСОБА_4 працює в медичному центрі ТОВ "Система - Якість життя" на посаді лікаря акушер-гінеколога за основним місцем роботи з 02.10.2023. За період з 02.10.2023 по 10.04.2024 їй не надавалась додаткова відпустка 10 календарних днів, як такій, що має двох дітей до 15 років".

Факту перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах за відповідною посадою, а також факту отримання від нього вищевказаної заяви з доданими документами Міндовкілля не заперечує.

У зв`язку з тим, що Міндовкілля не надано ОСОБА_1 додаткової оплачуваної відпустки, він 29.05.2024 звернувся зі скаргою до Державної служби України з питань праці.

Державна служба України з питань праці листом від 20.06.2024 № 980/2/2.3-ЗВ-24а за розглядом звернення повідомила ОСОБА_5 про те, зокрема, що сторони трудового договору самостійно визначають перелік документів, достатніх для реалізації права працівника на вказану відпустку. З метою уникнення спорів працівник має надати роботодавцю документи, що інший з батьків не скористався такою відпусткою... Згідно з інформацією, наданою Міністерством, 17.05.2024 подана заява про надання додаткової оплачуваної відпустки, як одному з батьків, які мають дітей віком до 15 років, з наданням копій документів, що підтверджують його право на зазначену відпустку. Оскільки довідка з місця роботи його дружини щодо невикористання зазначеної відпустки у 2024 році не була зареєстрована роботодавцем, йому було запропоновано надати належним чином оформлену довідку.

Також суд встановив, що 04.06.2024 ОСОБА_1 подав на ім`я державного секретаря Міндовкілля Ярової Є.В. заяву про надання додаткової оплачуваної відпустки, як одному з батьків, які мають дітей віком до 15 років, за 2024 рік тривалістю 10 календарних днів з 15 липня 2024 року (а.с.19).

Така заява була надіслана на електронну пошту Міндовкілля разом із копіями свідоцтв про народження дітей позивача серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 та довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Система - Якість життя" від 31.05.2024 № 3105-1, за змістом якої ОСОБА_4 дійсно працює в медичному центрі ТОВ "Система - Якість життя" на посаді лікаря акушера-гінеколога за основним місцем роботи з 02.10.2023 по теперішній час. За період з 02.10.2023 по 31.05.2024 їй не надавалась додаткова відпустка 10 календарних днів, як такій, що має двох дітей до 15 років (а.с.20-24).

Управління роботи з персоналом Міндовкілля листом від 11.06.2024 № 19/19-02/321-24 за розглядом звернення позивача (вх. Міндовкілля від 04.06.2024 № К-952) повідомило про те, що до означеного звернення додано копію довідки ТОВ "Система якість життя" від 31.05.2024, в той час як у заяві ОСОБА_1 просить надати відпустку з 15.07.2024. Для оформлення відпустки, передбаченої статтею 19 Закону України "Про відпустки", рекомендовано надати актуальну довідку з місця роботи дружити (оригінал) щодо використання/невикористання зазначеної відпустки у 2024 році, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства. Інформовано, що надання відпустки підлягає узгодженню з державним секретарем Міндовкілля або особою, що виконує обов`язки державного секретаря Міндовкілля. З 11 березня 2024 року дотепер обов`язки державного секретаря Міндовкілля виконує директор Юридичного департаменту ОСОБА_3 (а.с. 25).

Вважаючи, що Міндовкілля допустило протиправну бездіяльність, не надавши додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік, як одному з батьків, які мають дітей віком до 15 років, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи цей публічно-правовий спір, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 45 Конституції України гарантує, що кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 58 Закону України "Про державну службу" за кожний рік державної служби після досягнення п`ятирічного стажу державної служби державному службовцю надається один календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів.

Порядок надання державним службовцям додаткових оплачуваних відпусток визначається Кабінетом Міністрів України.

Додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати та інші види відпусток надаються державним службовцям відповідно до закону.

Частиною першою статті 59 Закону України "Про державну службу" унормовано, що щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.

Статтею 76 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що щорічні додаткові відпустки надаються працівникам: 1) за роботу із шкідливими і важкими умовами праці; 2) за особливий характер праці; 3) в інших випадках, передбачених законодавством.

Тривалість щорічних додаткових відпусток, умови та порядок їх надання встановлюються нормативно-правовими актами України, а також трудовим та/або колективним договором.

Спеціальним законом, який встановлює державні гарантії права на відпустки працівників, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи, є Закон України "Про відпустки" від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР, із змінами та доповненнями.

Стаття 19 Закону України "Про відпустки" встановлює, що одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або які усиновили дитину, матері (батьку) особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів.

Суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку документів, які має надати працівник для підтвердження його права на зазначену відпустку. Водночас, такі документи мають бути достатніми для висновку про наявність визначених законом підстав для надання відпустки, а також підтверджувати, що інший з батьків у відповідному періоді не використав право на відпустку, оскільки така відпустка може бути надана лише одному з батьків.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 є батьком двох неповнолітніх дітей віком до 15 років.

Виявивши намір отримати додаткову соціальну відпустку відповідно до статті 19 Закону України "Про відпустки", позивач двічі звертався до відповідача із заявою відповідного змісту, з долученням документів, які підтверджують його право на таку відпустку.

Зокрема, до заяви від 17.05.2024 ОСОБА_1 долучив довідку з місця роботи дружини ТОВ "Система - Якість життя", якою стверджувалося невикористання ОСОБА_4 за період роботи з 02.10.2023 до 10.04.2023 додаткової оплачуваної відпустки як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років. Така довідка зареєстрована не була.

Суд враховує, що відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за № 736/27181 (далі - Правила) ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).

Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Згідно з п. 1, 5 розд. 3. Реєстрація документів цих Правил, службовий документ, отриманий установою або створений нею, у тому числі для внутрішнього користування, вважається внесеним до документаційного фонду установи з моменту його реєстрації.

Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації і полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою установою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа, шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ.

Під час реєстрації документу надається умовне цифрове (літерно-цифрове) позначення - реєстраційний індекс. Елементами реєстраційного індексу є порядковий номер документа у межах групи документів, що реєструються, який доповнюється індексами, що застосовуються в установі, зокрема індексами за номенклатурою справ, структурного підрозділу, кореспондентів, посадових осіб, які розглядають або підписують документ, виконавців, питань діяльності яких стосується документ, тощо.

Для вхідних документів реєстраційний індекс складається з порядкового номера та індексу за номенклатурою справ або іншого індексу, що застосовується в установі, наприклад: 123/01-12, де 123 - порядковий номер, 01-12 - індекс справи за номенклатурою.

У вихідного документа реєстраційний індекс може розміщуватись у зворотній послідовності - індекс за номенклатурою справ (у разі потреби може зазначатися також інший індекс, що застосовується в установі) та порядковий номер, наприклад: 02-10/457, де 02-10 - індекс справи за номенклатурою, 457 - порядковий номер.

З огляду на наведене, суд зазначає, що відсутність факту реєстрації документа ставить під сумнів факт створення документа відповідною установою, а відтак достовірність такого документа не підтверджена.

Оскільки долучена позивачем до заяви від 17.05.2024 довідка з місця роботи його дружини не була зареєстрована у встановленому порядку ТОВ "Система - якість життя", така довідка не відповідає вимогам до достовірності документа, не підтверджує факту невикористання іншим з батьків права на додаткову соціальну відпустку, а отже правомірно не була врахована Міндовкілля під час розгляду вищевказаної заяви.

Разом з тим, суд встановив, що в подальшому позивач виправив вищевказаний недолік документів, які подавав на розгляд Міндовкілля, та долучив до заяви від 04.06.2024 копії свідоцтв про народження дітей (віком до 15 років), а також довідку, видану ТОВ "Система - Якість життя" від 31.05.2024 № 3105-1, якою стверджено, що ОСОБА_4 за період з 02.10.2023 по 31.05.2024 не надавалась додаткова відпустка 10 календарних днів як такій, що має двох дітей віком до 15 років.

Покликання відповідача в листі від 11.06.2024 № 19/19-02/321-24 на адресу позивача, а також в заявах по суті справи на необхідність надання актуальної довідки з місця роботи дружини, суд вважає безпідставним, оскільки довідка ТОВ "Система - Якість життя" від 31.05.2024 № 3105-1 долучалась до заяви позивача від 04.06.2024, а відтак її інформація на дату подання відповідачу є актуальною.

У разі якщо роботодавець одного з батьків підтвердив факт ненадання такому працівнику спірної відпустки, така відпустка може бути надана іншому з батьків. В такому випадку у роботодавця іншого з батьків не буде підстав надати своєму працівнику документально підтверджені відомості про те, що в аналогічному періоді відповідна відпустка працівнику не надавалася. Отже, саме в такий спосіб виключається можливість отримання кожним з батьків за аналогічний період додаткової оплачуваної відпустки, встановленої статтею 19 Закону України "Про відпустки".

Щодо зазначення позивачем в заяві про надання відпустки прізвища державного секретаря Міндовкілля, а не прізвища особи, яка виконувала відповідні посадові обов`язки, суд звертає увагу на таке.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1536-р ОСОБА_2 призначено державним секретарем Міндовкілля з дати фактичного виконання нею посадових обов`язків строком на п`ять років (а.с. 72).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.07.2024 № 654-р звільнено ОСОБА_2 з посади державного секретаря Міндовкілля (а.с. 73).

Отже в спірному періоді ОСОБА_2 обіймала посаду державного секретаря Міндовкілля, а тому позивач правомірно адресував на її ім`я заяву про надання відпустки.

Та обставина, що на час написання позивачем відповідної заяви обов`язки за посадою державного секретаря Міндовкілля тимчасово виконувала інша особа, не свідчить про дефектність чи помилковість поданої позивачем заяви та не може слугувати підставою для її нерозгляду, оскільки позивач не зобов`язаний перевіряти, хто саме виконує відповідні посадові обов`язки. Суд зауважує, що обсяг посадових обов`язків закріплюється за конкретною посадою та має виконуватися відповідною посадовою особою, яка таку посаду обіймає або на яку тимчасово покладено виконання обов`язків.

Таким чином, суд відхиляє наведений відповідачем аргумент як безпідставний, оскільки незазначення в заяві про надання відпустки прізвища посадової особи, яка виконувала обов`язки державного секретаря Міндовкілля, не впливає на оцінку наявності чи відсутності у позивача права на спірну соціальну відпустку.

Також суд не погоджується з доводами відповідача на обґрунтування правомірності своєї поведінки про те, що позивач надав не оригінал, а не засвідчену сканкопію довідки ТОВ "Система - Якість життя" від 31.05.2024 № 3105-1.

Як встановлено судом, заява позивача від 04.06.2024 про надання відпустки та додані до неї документи були надіслані до Міндовкілля на електрону пошту та скріплені електронним цифровим підписом ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 103).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2136-IX цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Статтею 7 цього Закону встановлені особливості обміну документами, організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у роботодавця.

Так, у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

У період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.

Досліджені судом матеріали справи свідчать на користь висновку, що між сторонами існувала домовленість про альтернативні способи створення, пересилання документів з питань трудових відносин, зокрема у спосіб електронної комунікації, оскільки позивач заяви про надання відпустки з долученими документами скеровував на електронну пошту Міндовкілля, а так само і відповідач за розглядом отриманих документів направляв позивачу повідомлення та документи на електронну пошту (а.с. 65, 66, 104-106). Отже такий спосіб обміну документами з кадрових питань сторони вважали прийнятним, що цілком узгоджується з приписами Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Таким чином, суд вважає, що відповідач не задовольнив заяву позивача від 04.06.2024 та не надав додаткову відпустку з формальних підстав, які не можуть бути визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене вище, оцінивши основні вагомі аргументи учасників справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своєї поведінки щодо вирішення питання про надання позивачу додаткової відпустки відповідно до статті 19 Закону України "Про відпустки". Натомість наданими позивачем доказами підтверджується, що він має право на додаткову оплачувану відпустку як один з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років та надав роботодавцю разом із заявою від 04.06.2024 належні документи, які були достатніми для надання додаткової відпустки. Отже таку відпустку відповідач не надав позивачу безпідставно, чим допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи вищевикладене, порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки в заяві від 04.06.2024 позивач просив надати йому додаткову оплачувану відпустку як одному з батьків, які мають дітей до 15 років, за 2024 рік тривалістю 10 календарних днів з 15 липня 2024 року, тобто на час вирішення судового спору такий строк вже закінчився, суд вважає, що для належного захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача надати позивачу спірну відпустку на підставі заяви від 04.06.2024, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Отже позовні вимоги слід задовольнити.

Враховуючи результати судового розгляду справи, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо ненадання ОСОБА_1 додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік, як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, на підставі заяви від 04.06.2024.

Зобов`язати Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України надати ОСОБА_1 за його заявою від 04.06.2024 додаткову оплачувану відпустку за 2024 рік, як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 серпня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35,м. Київ,03035, ЄДРПОУ/РНОКПП 43672853)

Суддя Н.О. Дорошенко