Справа № 320/35481/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року м. Київ № 320/35481/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2022 № 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки звернення з цим позовом обумовлене прийняттям податкового повідомлення-рішення про застосування до штрафних (фінансових) санкцій на суму 3160702,94 грн у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (пальне) за відповідні звітні періоди. Беручи до уваги інформацію з інтегрованої картки платника, контролюючий орган вважає, що ПАТ «Укрнафта» на порушення вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України сплачено узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку по податковим деклараціям з акцизного податку за грудень 2019 року (від 20.01.2020 реєстраційний № ) та лютий-березень 2020 року (від 17.03.2020 реєстраційний № , від 20.04.2020 реєстраційний № , від 20.05.2020 реєстраційний № 911521274) у загальній сумі 12642811,68 грн, із затримкою на 1, 2, 4, 5, 6, 7 та 8 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

Водночас, позивач наголошує на тому, що як свідчать документи податкової звітності з квитанціями про їх прийняття контролюючим органом грошові зобов`язання з акцизного податку задекларовано та сплачено у строк, передбачений п. 212.1 ст. 212 ПК України, з урахуванням чого, розрахунком штрафних санкцій та змістом самого акта перевірки не підтверджується допущення ПАТ «Укрнафта» прострочення виконання зобов`язань з акцизного податку за спірні податкові (звітні) періоди. Одночасно з цим, як припускає ПАТ «Укрнафта», прострочення виконання зобов`язань з акцизного податку за наведені податкові періоди виникло штучно, не за вини позивача, оскільки платежі, які ПАТ «Укрнафта» здійснювало на виконання «поточних» грошових зобов`язань з акцизного податку (за вищенаведені податкові періоди), самостійно направлялись відповідачем в погашення податкового боргу, який за ПАТ «Укрнафта» обліковуватись не міг. Отже, на думку позивача, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення- рішення, відповідач вийшов за межі наданих йому законом повноважень, діяв необгрунтовано, недобросовісно та нерозсудливо, а також не дотримався принципу пропорційності та належного, урядування, в результаті чого, прийняте ним податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 17.11.2023.

До суду від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, позаяк, камеральну перевірку, яка стала підставою для прийняття спірного рішення відповідачем було проведено 16.12.2021, тобто після набрання чинності Законом України № 1797-VІІІ, тому податковий орган, провівши таку перевірку з урахуванням норм Податкового кодексу України (далі - ПК України), що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та встановивши порушення позивачем вимог податкового законодавства із прийняттям оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, діяв в межах наданих повноважень та відповідно до приписів чинного законодавства.

Перевіркою на підставі аналізу даних інтегрованої картки платника встановлено, що ПАТ «Укрнафта» на порушення вимог п. 37.1 ст. 57, п. п. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України сплачено узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку у загальній сумі 12642811,68 грн. із затримкою, тому і було винесено податкове повідомлення-рішення від 17.01.2022 про наклпадення штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з акцизного податку р рахунок погашеної суми податкового боргу на суму 3160702,94 грн. При цьому, відповідач зауважує, що кошти, спрямовані позивачем на сплату поточних зобов`язань направлено у рахунок погашення податкового боргу та нараховано штрафні санкції за затримку сплати податкового зобов`язання. ПАТ «Укрнафта» здійснюючи поповнення електроніного рахунку для автоматичного перерахування коштів на оплату акцизного податку з реалізації пального, перерахував суму у розмірі 5000000 грн на рахунок УДКСУ у Голопристанському районі Херсонської області замість належного отримувача УДКСУ в Шевченківському райрні м. Києва. Таким чином, ПАТ «Укрнафта» була допущена помилка, внаслідок чого в інтегрованій картці платника обліковується борг по деклараціях з акцизного податку по коду платежу 142021900 (59 пальне) в сумі 4480907,61 грн, чим допущено порушення своєчасної сплати податкових зобов`язань з акцизного податку. Контролюючий орган зазначає, що для повернення коштів на відповідний рахунок, позивачу потрібно було звернутись із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань на підставі ст. 43 ПК України.

Крім того, зазначено, що Державна податкова служба України та Офіс великих платників податків ДПС неодноразово звертались до ПАТ «Укрнафта» з проханням вирішити питання з повернення коштів, але кошти у розмірі 5000000,00 грн перераховані не були, у зв`язку з відсутністю подання заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань ПАТ «Укрнафта» до відповідного органу Державної податкової служби України за місцем зарахування коштів.

23.02.2024 судом закінчено підготовче провадження та ухвалено перейти до розгляду справи по суті на 12.04.2024.

17.05.2024 суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків 16.12.2021 було проведено камеральну перевірку Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» () щодо дотримання правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з акцизного податку за грудень 2019 року, за лютий, березень та квітень 2020 року за результатами якої складено акт від 06.12.2021 № 207/31-00-01-01/00135390.

Не погоджуючись з наведеними в акті перевірки висновками, ПАТ «Укрнафта» на підставі п. 86.7 ст. 86 ПК України направило відповідачу заперечення від 22.12.2021 № 01/01/07-1023, які ЦМУ ДПС визнало необгрунтованим.

За наслідками розгляду заперечень позивача до акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.01.2022 № 1, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 25% на суму 3160702,94 грн за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем: акцизний податок на пальне.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ПАТ «Укрнафта» оскаржило його до Державної податкової служби України, шляхом направлення скарги від 01.02.2022. № 01/01/07-68.

Рішенням Державної податкової служби України № 18520/6/99-00-06-03-01-06 від 10.07.2023 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу ПАТ «Укрнафта» - без задоволення.

За висновками акта перевірки, беручи до уваги інформацію з інтегрованої картки платника, контролюючий орган вважає, що ПАТ «Укрнафта» на порушення вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України сплачено узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку по податкових деклараціях з акцизного податку за грудень 2019 року (від 20.01.2020 реєстраційний № ) та лютий-березень 2020 року (від 17.03.2020 реєстраційний № , від 20.04.2020 реєстраційний № , від 20.05.2020 реєстраційний № 911521274) у загальній сумі 12642811,68 грн, із затримкою на 1, 2, 4, 5, 6, 7 та 8 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. Правовою підставою для застосування штрафних санкцій за відповідними податковими деклараціями з ПДВ, стала ст. 124 ПК України, згідно з якою, платник податків може бути притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у випадку, якщо такий платник не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, і розмір такого штрафу визначається у відсотковому відношенні від погашеної суми податкового боргу.

Позивач не погоджується із вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно змісту ст. 62 ПК України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно із положеннями ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. п. 75.1.1 п. 75.1. ст. 75 ПК України (в редакції, чинної станом на дату проведення перевірки) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. п. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно норм п. п. 31.1, 31.2. ст. 31 ПК України ( в редакції, що була чинною у періоди, за які перевірялась своєчасність сплати акцизного податку) строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ПАТ «Укрнафта» відповідно до п. 212.1 ст. 212 ПК України є платником акцизного податку на підакцизний товар «пальне», що зазначений у п. 215.1 ст. 215 ПК України.

Відповідно до норм ст. 223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю (п. 223.1.). Платники податку, визначені п. 212.1 ст. 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.51, 215.3.52, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 п. 215.3 ст. 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу (п. 223.2.).

Підпунктом 222.1.1. п. 222.1 ст. 222 ПК України встановлено, що суми податку з підакцизних товарів (продукції) перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Судом досліджено, що згідно наданих до матеріалів справи документів податкової звітності та квитанцій про їх прийняття контролюючим органом, грошові зобов`язання з акцизного податку за: за грудень 2019 (податкова декларація, зареєстрована 20.01.2020 за реєстраційним № ) ПАТ «Укрнафта» задекларувало 20.01.2020; за лютий 2020 (податкова декларація, зареєстрована 17.03.2020 за реєстраційним № ) ПАТ Укрнафта» задекларувало 17.03.2020; за березень 2020 (податкова декларація, зареєстрована 20.04.2020 за реєстраційним № ) ПАТ «Укрнафта» задекларувало 20.04.2020; за квітень 2020 (податкова декларація, зареєстрована 20.05.2020 за реєстраційним № ) ПАТ «Укрнафта» задекларувало 20.05.2020, тобто у строк, передбачений вимогами п. 212.1 ст. 212 ПК України.

За нормами п. п. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України встановлено, що суми податку з підакцизних товарів перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Відповідно до положень п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з приписами ст. 126 ПК України платник податків може бути притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у випадку, якщо такий платник не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, і розмір такого штрафу визначається у відсотковому відношенні від погашеної суми податкового боргу (10 та 20 відсотків погашеної суми податкового боргу).

Відповідно, з наведеного слідує, що сплата задекларованих грощових зобов`язань: за грудень 2019 року повинна була відбутися не пізніше 30.01.2020; за лютий 2020 року повинна була відбутися не пізніше 30.03.2020; за березень 2020 року повинна була відбутися не пізніше 30.04.2020; за квітень 2020 року повинна була відбутися не пізніше 30.05.2020.

На підтвердження виконання податкового обовґязку, ПАТ «Укрнафта» надано до позовної заяви копії платіжних доручень, якими підтверджується, що виконання (сплата) позивачем задекларованих за вищевказані податкові (звітні) періоди зобов`язань з акцизного податку відбулось до спливу граничного строку, встановленого п. 222.1 ст. 222 ПК України, з чого слідує, що підстав для висновку про порушення та нарахування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, через несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з акцизного податку за наведені періоди, у контролюючого органу не було.

Отже, розрахунком штрафних санкцій та змістом самого акта перевірки не підтверджується допущення ПАТ «Укрнафта» прострочення виконання зобов`язань з акцизного податку за вищевказані спірні податкові (звітні) періоди, при цьому, вказані висновки суду ґрунтуються на аналізі доданих до позовної заяви доказів, зокрема, платіжних інструкцій, тобто первинних документів на підтвердження того, що виконання (сплата) зобов`язань з акцизного податку за вищенаведені податкові (звітні) періоди відбулась своєчасно.

При цьому, з позиції сторони відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву, вбачається, що податковим органом було скеровано кошти позивача, сплачені на виконання поточних грошових зобов`язань з акцизного податку, в рахунок погашення податкового боргу, однак, позивач наголошує на тому, що податкового боргу існувати не могло, тому і порушення строку сплати поточних грошових зобовґязань не могло бути допущено.

Дійсно, за правилами п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже, відповідач зараховував сплачені ПАТ «Укрнафта» за ці періоди/поточні кошти у рахунок погашення податкового боргу з акцизного податку у порядку черговості його виникнення, внаслідок цього, у ІКП ПАТ «Укрнафта» обліковувалась несплата грошових зобов`язань за цей період, яка самостійно погашалась контролюючим органом за рахунок наступних платежів ПАТ «Укрнафта» за податкові (звітні) періоди, що слідували за спірними у цій перевірці податковими періодами.

Тобто, прострочення виконання зобов`язань з акцизного податку за вищенаведені податкові періоди виникло, оскільки платежі, які ПАТ «Укрнафта» здійснювало на виконання «поточних» грошових зобов`язань з акцизного податку (за вищенаведені податкові періоди), самостійно направлялись відповідачем в погашення податкового боргу.

Згідно змісту листа відповідача від 08.01.2020 № 228/10/28-10-45-03-10, ПАТ «Укрнафта» 13.09.2016 платіжним дорученням № 14920-ПБ16 від 13.09.2016 на спеціальний рахунок № 0046 в казначействі було здійснено оплату в сумі 5000000,00 грн з метою поповнення рахунку для можливості реєстрації акцизних накладних відповідно до п. п. 232.4.2 ст. 232 ПК України, ДФС України реєстром від 26.08.2016 № 2084840 було змінено бюджетний рахунок зарахування кощтів на № 9011, отримувач УДКСУ у Голопристанеькому районі Хереонської області, код отримувача 37953845, банк отримувача ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 852010; ДФС 27.09.2016 було змінено бюджетний рахунок для ПАТ «Укрнафта» на № 9011, отримувач УДКСУ у Шевченківському районі міста Києва, код отримувача 37995466, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019.

Отже, кошти ПАТ «Укрнафта», сплачені (перераховані) на поповнення електронного рахунку, відкритого йому № 0046 (тобто до державного бюджету УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва), на суму 5000000,00 грн, автоматично направлено контролюючим органом до УДКСУ у Голопристанеькому районі Херсонської області, МФО 852010.

З урахуванням цього, у облікових записах ПАТ «Укрнафта», які велися Офісом великих платників штучно виникла недоїмка у розмірі 5000000,00 грн, оскільки ці кошти вважались такими, що сплачені до УДКСУ у Голопристанському районі Херсонської області.

Такі дії ПАТ «Укрнафта» були розцінені Офісом великих платників (зараз ЦМУ ДПС) як податкове правопорушення (у зв`язку з, начебто, простроченням сплати до УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва акцизного податку за серпень 2016), у зв`язку з цим, до позивача було застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 3 616 849,72 грн, що був оформлений податковим повідомленням-ріщенням від 16.08.2017 № .

З урахування цього, ПАТ «Укрнафта» вважає, що у обліку нарахованих і сплачених сум податків (включаючи акцизний податок), який ведеться ЦМУ ДПС містився запис про наявність у ПАТ «Укрнафта» податкового боргу з акцизного податку за серпень 2016 року, на погашення якого в автоматичному режимі скеровувались кошти ПАТ «Укрнафта», які позивач сплачував у рахунок виконання грошових зобов`язань з акцизного податку за наступні податкові (звітні) періоди.

Тобто, важливим для правильного розгляду даного спору є дослідження та врахування того, що в ІКП відображається податковий борг з акцизного податку за серпень 2016 року у розмірі 5000000,00 грн, в рахунок погашення якого у порядку черговості скеровуються наступні платежі позивача, формуючи у обліку ПАТ «Укрнафта» борг за нові періоди, включаючи грудень 2019 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, та квітень 2020 року.

Проте, слід врахувати, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2018 у справі № 826/11882/17, що набрало законної сили, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення, винесене Офісом великих платників податків ДФС від 16.08.2017 № 000655106, на підставі якого до ПАТ «Укрнафта» застосовано штраф у зв`язку з несвоєчасною сплатою акцизного податку за серпень 2016 року в сумі 5000 000,00 грн. на підставі платіжного доручення № 14920-ПБ16 від 13.09.2016.

Надавши оцінку встановленим обставинам, Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір у справі № 826/11882/17, дійшов до висновку про те, що сплата ПАТ «Укрнафта» акцизного податку на рахунок УДКСУ у Голопристанському районі Херсонської області замість УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, не є податковим правопорушенням і не може бути підставою для застосування до товариства штрафу. Адже, ПАТ «Укрнафта» своєчасно здійснило платіж зі сплати акцизного податку на загальну суму 5000000,00 грн, що підтверджується вищевказаним платіжним дорученням від 13.09.2016 № 14920-ПБ16. Кошти зараховані на єдиний казначейський рахунок № 9011 у визначений законом строк, а це свідчить про виконання позивачем податкового обов`язку своєчасно і в повному обсязі. Тому відповідачем безпідставно нарахований підприємству штраф.

Крім того, слід врахувати й те, що досліджуючи питання своєчасності сплати позивачем грошових зобов`язань з акцизного податку, що задекларовані податковими деклараціями за: червень 2017 - грудень 2017 року, за лютий 2018 - грудень 2018 року, за лютий 2019 - червень 2019 року, за серпень 2019 року, за жовтень 2019 року та за уточнюючими розрахунками суми акцизного податку, що збільшують або зменшують податкові зобов`язання внаслідок виправлення самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах (Додаток 8) за червень 2017 та за травень 2017, Шостий апеляційний адміністративний суд в постанові від 25.08.2021 у справі № 640/15000/20 констатував, що ПАТ «Укрнафта» своєчасно сплачувало грошові зобов`язання з акцизного податку за вказані звітні періоди, оскільки контролюючий орган неправомірно скеровував кошти позивача за цими зобов`язаннями у рахунок погашення податкового боргу, який виник, починаючи ще з серпня 2016 року в сумі 5000000,00 грн.

Також, суд зауважив, що допущення платником податку помилки в частині зазначення іншого бюджетного рахунку у платіжному дорученні зі сплати податку не є правовою підставою для висновку про несплату такого податку та, як наслідок, для застосування штрафних (фінансових) санкцій, за умови фактичної сплати суми податку та її надходження до бюджету.

Таким чином, судовими рішеннями у адміністративних справах № 826/11882/17 та № 640/15000/20 (що станом на дату складання акта перевірки та прийняття оскаржуваного в даній справі рішення набрали законної сили) підтверджено відсутність у ПАТ «Укрнафта» податкового боргу з акцизного податку за серпень 2016 року в сумі 5000000,00 грн, тому всі подальші самостійні зарахування контролюючим органом коштів у рахунок погашення боргу як за вказаний борг (5000000,00 грн) так і за борг, що виникав у наступні податкові періоди, включаючи грудень 2019 року, лютий 2020 року, березень 2020 року та квітень 2020 року, є безпідставним та не відповідає критеріям, визначеним приписами ч. 2 ст. 2 КАС України, адже надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, зокрема, чи прийнято таке рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд також приймає до уваги висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 815/2405/16, за якими, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 ст. 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 ст. 126 ПК України. Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання, не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак, і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до приписів ст. 124 ПК України платник податків може бути притягнутий до відповідальноеті у вигляді штрафу у випадку, якщо такий платник не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, і розмір такого штрафу визначається у відсотковому відношенні від погашеної суми податкового боргу.

З огляду на те, що підстава для притягнення платника податку до відповідальності у вигляді штрафу виникає виключно у випадку якщо він не сплачує суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, а доданими до матеріалів справи документами підтверджується, що ПАТ «Укрнафта» податкові зобов`язання за спірні податкові періоди сплатило у передбачений ПК України строк, суд дійшов висновку про те, що достатні та обґрунтовані підстави для притягнення ПАТ «Укрнафта» до фінансової відповідальності за оскаржуваним рішенням, відсутні. Стороною відповідача не було спростовано доводів та обставин, покладених позивачем в основу позовних вимог.

У частині посилань позивача на процедурні порушення, як на підставу для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення (щодо виду перевірки та строку розгляду ДПС України скарги), суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення процедури, а також інших процедурних питань не можуть потягнути за собою скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, за умови недоведеності наявності таких процедурних порушень, які прямо пплинули на права та обов`язки платника податків. У даному випадку, судом встановлено під час розгляду спору, що позивачем не було допущено порушення норм ПК України по суті спірних правовідносин, тому оцінка дотриманню процедури контролюючим органом проведення перевірки та розгляду скарги на прийняте рішення не надається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17.01.2022 № 1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 26840 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.