Справа № 600/3511/24-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/3511/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Валешна Оксана Анатоліївна до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (відповідач), з такими позовними вимогами:

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом від 18.06.2024 про зобов`язання ОСОБА_2 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що оскаржуваною постановою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 18.06.2024 у справі №600/2620/23-а про зобов`язання ОСОБА_2 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004.

Зазначав, що згідно договору дарування від 30.12.2015, позивач є власником об`єкту, що розташований на АДРЕСА_5 . Боржником у виконавчому провадженні є колишній власник квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 ОСОБА_2 . На підставі дозвільних документів зазначені квартири були об`єднані між собою. Рішенням Шевченківського районного суду від 27 жовтня 2008 року був здійснений поділ між колишніми співвласниками будинку та виділено ОСОБА_2 44/100 частки будинку. Внаслідок цього запис у Реєстрі прав щодо квартир був анульований, оскільки об`єкти змінились на частку у будинку. Після укладення договору дарування частка у будинку ОСОБА_2 не належить. Однак, відкриваючи виконавче провадження, виконавець не переконався чи є ОСОБА_2 власником об`єкта нерухомості та кому він належить. У зв`язку із цим, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 21.08.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, - повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 21.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 10:00 год. 27.08.2024.

В судовому засіданні, призначеному на 27.08.2024, після виступу представника позивача з вступною промовою, де підтримав позовні вимоги, судом оголошено перерву до 14:00 год 28.08.2024, у зв`язку з необхідністю додаткового ознайомлення з доказами, наданими Першим відділом державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою суду від 28.08.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовлено.

Відповідач, своїм правом на подання відзиву, визначеним ст. 162 КАС України, не скористався.

У судове засідання, призначене на 28.08.2024 учасники справи не з`явились.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі у порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи статей 194, 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкод для розгляду і вирішення справи у письмовому провадженні, за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

З системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі №600/2620/23-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024, адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, - задоволено повністю. Зобов`язано ОСОБА_2 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 м.кв. відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004.

На виконання вказаного рішення суду, 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/2620/23-а видано виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_2 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004 р.; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004 р. (а.с.54).

02.07.2024 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради звернулась до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою з примусового виконання рішення, в якій просила відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Чернівецьким орудним адміністративним судом у справі №600/2620/23-а (а.с. 52-53).

17.07.2024 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткач В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом (а.с.50-51).

Листом від 17.07.2024 №74782 Першим відділом державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено позивача про відкриття виконавчого провадження (а.с. 49).

Не погоджуючись з постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом п.2 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч. 1-2 ст. 15 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5ст. 26 Закону №1404-VIII).

У свою чергу вимоги до виконавчого документа визначені ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII, відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно з законом зобов`язаний мати таку печатку (ч. 3 ст. 4 Закону №1404-VIII).

В свою чергу, ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відтак, аналізуючи положення Закону №1404-VIII, суд приходить до висновку, що державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження не пізніше наступного дня після надходження виконавчого документа за умови, якщо відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, визначені у ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII.

Судом встановлено, що 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_2 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004 р.; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004 р.

02.07.2024 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради звернулась до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою з примусового виконання рішення, в якій просила відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/2620/23-а.

Під час розгляду справи судом встановлено, що виконавчий лист №600/2620/23-а, виданий Чернівецьким окружним адміністративним судом 18.06.2024 та звернений Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради до примусового виконання містить всі необхідні реквізити та відповідає встановленим ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII вимогам до виконавчого документа.

Зважаючи на обов`язок державного виконавця, у випадку відповідності виконавчого документа вимогам ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII, відкрити виконавче провадження не пізніше наступного дня після надходження виконавчого документа, то суд вважає, що старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткач В.І. на підставі заяви стягувача правомірно вчинив дії в межах своєї компетенції, які встановлені Законом України "Про виконавче провадження" та відкрив виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом.

В свою чергу, представником позивача як у позовній заяві та і у вступній промові не вказано, а судом не встановлено, правові підстави для повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу, визначені у ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII

Суд наголошує на тому, що державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону №1404-VIII, а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Тобто, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується "правомірна поведінка" державного виконавця.

При цьому, суд зазначає, що державний виконавець відступивши від визначених Законом України "Про виконавче провадження" своїх повноважень, та не відкривши виконавче провадження діяв би не у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що прийнявши оскаржувану постанову, старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткач В.І. діяв у відповідності до вимог Закону №1404-VIII.

Щодо посилань представника позивача на абз. 2 ч. 7 ст. 26 Закону №1404-VIII, згідно якої державний виконавець перевіряє в електронних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та у разі відсутності у боржника конкретного майна повертає виконавчий лист стягувачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 26 Закону №1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Суд погоджується з твердженням представника позивача, що державний виконавець у відповідності до абз. 2 ч. 7 ст. 26 Закону №1404-VIII повинен перевіряти в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно, однак суд зазначає, що такі дії державний виконавець повинен вчинити після відкриття виконавчого провадження, про що чітко визначено у абз. 2 ч. 7 ст. 26 Закону №1404-VIII.

Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець за нормами Закону №1404-VІІІ не має повноважень перевіряти правомірність видачі виконавчого документа, а перевіряє дотримання вимог ст. ст. 4, 12 Закону №1404-VIII.

Як зазначалось вище, ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII встановлено правові підстави повернення виконавчого документу без прийняття його до виконання, однак під час судового розгляду справи судом не встановлено правових підстав за яких відповідач мав би винести постанову про повернення виконавчого листа, так як і не встановлено будь-яких порушень державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" при винесенні спірної постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом.

Між - цим, суд зазначає, що позовна заява не містить визначених Законом №1404-VIII, правових підстав, за яких державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ без прийняття його до виконання.

В той же час, обґрунтовуючи свою позицію, представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом прийнята державним виконавцем без урахування факту відсутності у ОСОБА_2 права власності на частку будинку по АДРЕСА_5 , а тому у державного виконавця не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження.

Зазначені доводи представника позивача суд оцінює критично, оскільки виконавчим листом №600/2620/23-а, виданим 18.06.2024 на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі №600/2620/23-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024, зобов`язано ОСОБА_2 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 м.кв. відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004.

Як зазналось судом вище, при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження до повноважень державного виконавця не належить перевірка наявності у боржника належного на праві власності майна.

Суд наголошує на тому, що ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VII cудові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Окрім цього, суд також зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно змісту зверненого до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом, та на підставі якого відповідачем відкрито виконавче провадження НОМЕР_2, боржником зазначено - ОСОБА_2 , а стягувачем - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради.

У даному випадку, позивач, ОСОБА_1 , не є стороною виконавчого провадження НОМЕР_2. Відтак, не погодження позивача з постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом від 18.06.2024, не може бути підставою для визнання її протиправною та скасування.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 від 17.07.2024.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог, а тому, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Валешна Оксана Анатоліївна до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Представник позивача - адвокат Валешна Оксана Анатоліївна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №559 від 17.08.2012, 58002, вул. О.Кобилянської, 24, м. Чернівці);

Відповідач - Перший відділ державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Л.Дергача, 25/27, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш