Справа № 260/4131/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2024 року м. Ужгород№ 260/4131/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Дору Ю.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач-2), в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 33 від 01.02.2024 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії із урахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995 по 01.06.2000 відповідно до довідки про заробітну плату від 29.11.2021 №2829 виданої ТОВ «Золотий урожай Луганськ».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із урахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995 по 01.06.2000 відповідно до довідки про заробітну плату від 29.11.2021 №2829 виданої ТОВ «Золотий урожай Луганськ» починаючи з 26.01.2024.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 понесенні ним судові витрати за сплату судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправно відмовило йому у врахування для визначення розміру пенсії заробітної плати за період його роботи згідно довідки про заробітну плату від 29.11.2021 №2829 виданої ТОВ «Золотий урожай Луганськ», оскільки трудовий стаж за вказаний період з 1995-2000 був набутий ним на підприємстві, яке на даний момент знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому, через захоплення незаконними озброєними формуваннями частини території Луганської області, у нього відсутня можливість в будь-який інший спосіб отримати відомості про розмір його заробітної плати за вказаний період. З огляду на зазначене, позивач вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати при визначенні розміру його пенсії заробітну плату, вказану в довідці про заробітну плату від 29.11.2021 №2829 виданої ТОВ «Золотий урожай Луганськ» , порушує його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки його право на отримання пенсійних виплат не може бути поставлене у залежність від неможливості здійснити органами Пенсійного фонду України перевірку обґрунтованості видачі йому вказаних довідок. Вказані обставини, стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 25 червня 2024 року було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

08 липня 2024 року судом отримано відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. У поданому відзиві вказує, що Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " від 15.04.2014 №1207 визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території.

Відповідно до зазначеного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у г. грядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 3 статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.

Також необхідно зазначити, що в межах повноважень визначених п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, здійснити перевірку відомостей, зазначених у довідках не можливо.

Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами фонду з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

18 липня 2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю. Зазначив, що ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами фонду з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області.

26.01.2024 позивач звернувся через веб-портал електронних послуг ПФУ із заявою №87 про перерахунок пенсії шляхом зміни періоду 60 місяців заробітної плати до 01.07.2000, до якої додав довідку про нарахування заробітну плату від 29.11.2021 №2829 видану «Обществом с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» г. Луганск Луганской Народной Республики (мовою оригіналу).

Розглянувши вищезазначену заяву та додані до неї документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення №33 від 01.02.2024 року про відмову у перерахунку пенсії. У вказаному рішенні зазначено, що згідно статті 9 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами фонду з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 33 від 01.02.2024 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України від09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IVпенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-IVрозмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що розмір пенсії кожної особи є індивідуальним, залежить від набутого особою страхового стажу і отримуваної заробітної плати, та обчислюється як добуток осучасненої заробітної плати на коефіцієнт страхового стажу.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, врегульований статтею 40 Закону №1058-IV, згідно з частиною першою якої, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Зміст вищезазначеної норми свідчить, що за бажанням пенсіонера при визначенні розміру його пенсії може бути врахована заробітна плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд, набутого до 30 червня 2000 року. При цьому, умовою за якої заробітна плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу враховується при визначенні розміру пенсії є підтвердження довідки про таку заробітну плату первинними документами.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку), затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно абз. 1 та 2 ч.3 п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Із аналізу зазначених положень діючого законодавства слідує, що підставою для проведення розрахунку пенсії згідно ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV на основі довідки про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу, є підтвердження відомостей про таку заробітну плату додатковою інформацією - первинними чи іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працював заявник, його правонаступником чи архівними установами

Відсутність на підприємстві первинних документів, на підставі яких можна встановити повноту та достовірність нарахування заробітної плати, потребує застосування окремого механізму визначення розміру заробітної плати, спрямованого на захист прав особи, яка з незалежних від неї причин не може підтвердити розмір своєї заробітної плати для обчислення пенсії.

В ході розгляду справи судом встановлено, що з метою врахування при визначенні розміру пенсії заробітної плати, отриманої в період роботи на ТзОВ «Золотий урожай Луганськ» з 01.07.1995 по 01.06.2000, позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про заробітну плату за вказаний період від 29.11.2021 №2829, від 29.11.2021 №2830 та від 29.11.2021 №2831, видані "Общество с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» Луганской Народной Республики".

Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку його пенсії з урахування заробітної плати, зазначеної у довідках від 29.11.2021 №2829, від 29.11.2021 №2830 та від 29.11.2021 №2831, видані "Общество с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» Луганской Народной Республики", у зв`язку з тим, що вказані довідки видані органами з територій, які непідконтрольні українській владі.

Надаючи правову оцінку вказаним підставам для відмови позивачу в перерахунку його пенсії на підставі вказаних довідок від 29.11.2021 року, суд зазначає наступне.

Україною, відповідно до Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

З матеріалів справи вбачається, що довідки від 29.11.2021 №2829, від 29.11.2021 №2830 та від 29.11.2021 №2831 про заробітну плату ОСОБА_1 за період його роботи на ТзОВ «Золотий урожай Луганськ» з 01.07.1995 по 01.06.2000, видані "Обществом с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» Луганской Народной Республики".

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" населені пункти Луганської області відносяться до територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Положеннями статті 9 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Водночас, згідно із статтею 18 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відтак, суд зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права на належне пенсійне забезпечення через те, що територія де розташована підприємство на якому він працював, визнана тимчасово окупованою територією.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) ЄСПЛ зазначив: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди. Виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною рішенні від 02 жовтня 2018 року у справі № 569/14531/16-а.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

В спірних правовідносинах позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Позивач, задля підтвердження наявного в нього права на пенсійне забезпечення, у тому розмірі, що він заробив впродовж свого трудового стажу, не має жодних інших варіантів діяти, аніж отримати довідки про розмір його заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 01.06.2000 на ТзОВ «Золотий врожай Луганськ» у "Общество с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» Луганской Народной Республики", яке на даний час є органом управління ТзОВ «Золотий врожай Луганськ» та знаходиться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як вбачається зі змісту вказаних довідок "Общества с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» Луганской Народной Республики" від 29.11.2021 №2829, від 29.11.2021 №2830 та від 29.11.2021 №2831, останні видані на підставі первинних документів - особових карток по заробітній платі за 1995-2000 роки.

Підстав вважати наведені в довідках "Общества с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» Луганской Народной Республики" від 29.11.2021 №2829, від 29.11.2021 №2830 та від 29.11.2021 №2831 відомості недостовірними, відповідачем не наведено, інформація про розмір заробітної плати позивача, вказана в цих довідках, відповідачем не спростована.

Щодо неможливості проведення відповідачем перевірки зазначеної в довідках від 29.11.2021 №2829, від 29.11.2021 №2830 та від 29.11.2021 №2831 інформації на її відповідність інформації з первинних документів про нараховану заробітну плату через розташування підприємства на непідконтрольній території, суд зазначає, що не може прийняти вказані обставини, як підставу для відмови у перерахунку позивачу пенсії з урахуванням вказаних довідок, оскільки за вимогами чинного законодавства, неможливість проведення перевірки не дає підстав для відмови у перерахунку пенсії та врахування довідок про заробітну плату.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч .3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що у даному конкретному випадку довідка від 29.11.2021 №2829 видана «Общество с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» г. Луганск Луганской Народной Республики (мовою оригіналу) про розмір заробітної плати позивача за період з його роботи протягом 1995-2000 років на має братися до уваги відповідачем, проте, жодним чином не легітимізуючи окупаційну владу.

Відтак, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повинно було взяти до уваги інформацію, зазначену у довідці від 29.11.2021 №2829 виданій «Общество с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» Луганской Народной Республики та здійснити позивачу перерахунок його пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаної в цій довідці, аби у повному обсязі захистити права позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Крістіан Мюллер проти Австрії» від 16 грудня 1974 року, надано позицію щодо застосування статті 1 Першого протоколу, згідно якої, обов`язок робити внесок у систему соціального забезпечення може, за певних обставин, надати право власності на активи, які використовуються для виплати пенсій.

Таким чином, право особи на пенсію є майном у розумінні Першого протоколу, якого особа може бути позбавлена лише за обґрунтованою необхідністю в інтересах суспільства.

Необхідність позбавлення позивача права власності, у тому числі на частину пенсії, повинна бути обґрунтованою не лише наявністю суспільного інтересу, а й можливістю діяти всупереч Конституції України заради задоволення такого інтересу. За відсутності підстав для порушення права особи на мирне володіння своїм майном, суд оцінює дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії з урахуванням заробітної плати за період його роботи протягом 1995-2000 років на ТОВ «Золотий урожай Луганськ», зазначеної в довідці від 29.11.2021 №2829, з підстав видачі довідки органом, який знаходиться на непідконтрольній території, як невиправдані та протиправні. Відтак, відмова відповідача прийняти дану довідку та надати їй оцінку у сукупності з наявними в матеріалах пенсійної справи документами, на цій підставі, не відповідає принципам належного урядування, оскільки порушує права позивача на належне пенсійне забезпечення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв протиправно, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії з урахуванням заробітної плати за період з його роботи протягом 1995-2000 років на ТзОВ «Золотий врожай Луганськ», зазначеної в довідці від 29.11.2021 №2829 виданої «Общество с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» г. Луганск Луганской Народной Республики.

Зважаючи на встановлену судом протиправність дій відповідача, суд, з метою належного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести ОСОБА_1 з 26.01.2024 (дати його звернення з відповідною заявою) перерахунок його пенсії з урахуванням заробітної плати за період його роботи протягом 1995-2000 років на ТзОВ «Золотий врожай Луганськ», зазначеної в довідці від 29.11.2021 №2829 виданої «Общество с ограниченной ответственностью «Золотой урожай Луганск» г. Луганск Луганской Народной Республики, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 968,00 грн., що підтверджується квитанцією наявною у матеріалах справи.

З огляду на положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 у повному розмірі, оскільки оскаржуване рішення, яке підлягає скасуванню, було прийнято саме відповідачем-2 Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м.Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд.10, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 33 від 01.02.2024 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплати пенсії із урахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995 по 01.06.2000 відповідно до довідки про заробітну плату від 29.11.2021 №2829 виданої ТОВ «Золотий урожай Луганськ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із урахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995 по 01.06.2000 відповідно до довідки про заробітну плату від 29.11.2021 №2829 виданої ТОВ «Золотий урожай Луганськ» починаючи з 26.01.2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,00 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору