Справа № 380/11792/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 рокусправа № 380/11792/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 щодо невидання наказу про убуття старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , 29.05.2022 з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях здійснення до пункту постійної дислокації м.Яворів, Львівської області, зобов`язавши відповідача видати такий наказ, провести відповідний перерахунок і виплатити всі недоплачені суми коштів грошового забезпечення;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 видати відповідну довідку про безпосередню участь особи в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони України відсічі і стримування збройної агресії рф проти України (Додаток 4) із зазначення дійсного періоду моєї безпосередньої участі у цих заходах.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що призваний на військову службу під час мобілізації та проходив службу з 04.03.2022 по 06.05.2022 у військовій частині НОМЕР_4 та з 06.05.2022 по 29.06.2022 - на посаді помічника командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_2 . З 2.07.2022 та по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_5 . Вказує, що особова справа військовою частиною НОМЕР_2 тривалий термін не надходила до нового місця служби, а саме : у військову частину НОМЕР_5 . 14.11.2022 до військової частини НОМЕР_5 надійшла особова справа ОСОБА_1 . У витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 25 від 18.05.2022 зазначено що: «…вважати такими, що убули до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 . Надати два дні для повернення до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації в зв`язку з необхідністю ремонту зламаної техніки, якою здійснювалось переміщення особового складу та згідно наказу командира в/ч від 18 травня 2022 року: 1.11. старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 помічника командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_2 ; Підстава: іменний список начальника штабу майора ОСОБА_3 №1 від 18.05.2022р.». Такі дії відповідача та наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 25 від 18.05.2022 щодо убуття позивача до пункту постійної дислокації (м.Яворів, Львівської області) не відповідає дійсності, оскільки фактично ОСОБА_1 не убував із району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, а знаходився в цьому районі у складі підрозділу до 29 травня 2022 року включно, таким чином просить суд позовну заяву задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 5 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи в силу вимог ч.6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації та проходив службу з 04.03.2022 по 06.05.2022 у військовій частині НОМЕР_4 та з 06.05.2022 по 29.06.2022 - на посаді помічника командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_2 .

29.06.2022 наказом командира в/ч НОМЕР_2 №67 був виключений зі списків особового складу військової частини, відповідно до наказу командувача СВ ЗСУ від 23.06.2022 №567.

З 02.07.2022 та по теперішній час позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_5 .

Згідно з витягом з наказу військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16 травня 2022 року № 24: « 1. Нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 місто Яворів, вважати такими, що вибули у район здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в складі підрозділу з 16 травня 2022 року: 460. старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 помічника командира військової частини з правової частини військової частини НОМЕР_2 ; Підстава: БР № 2057/т/окп Захід «Про переміщення 46 ОСБ від 16.05.2022 р.».

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18 травня 2022 року № 25: « 1. Нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , вважати такими, що вибули до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 . Надати два дні для повернення до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації в зв`язку з необхідністю ремонту зламаної техніки, якою здійснювалось переміщення особового складу від 18 травня 2022 року: 1.111 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 помічника командира військової частини з правової роботи військової частини НОМЕР_2 ; Підстава: іменний список начальника штабу майора ОСОБА_3 № 1 від 18.05.2022 р.».

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю командира військової частини НОМЕР_2 щодо невидання наказу про убуття старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , 29.05.2022 з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях здійснення до пункту постійної дислокації м.Яворів, Львівської області та видачі довідки про безпосередню участь особи в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони України відсічі і стримування збройної агресії рф проти України, звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає, зокрема: прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 2232 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом частин першої, другої статті 17 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до Закону № 2232 Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі також Положення), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (абзац перший пункту 1 Положення).

За змістом абзаців першого, другого Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Отже, формою встановлення, зміни або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу, є відповідний наказ, який видається уповноваженою на те посадовою військовою особою.

Позивач зазначає, що він не вибував 18 травня 2022 року із району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а знаходився там у складі підрозділу до 29 травня 2022 року включно.

На підтвердження вказаної обставини позивач надав суду: лист ТОВ «Нова пошта» № 966-22к від 29 червня 2022 року, згідно з яким 27 травня 2022 року о 13 год. 35 хв. у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 5 м. Покровськ, Донецька область по вул. Добропільска, 1 ОСОБА_1 отримав поштове відправлення, описом вмісту якого вказано запчастини до ВПТ, оголошена вартість 4700,00 грн, та здійснив грошовий переказ на суму 4700,00 грн; пояснення від 29 червня 2022 року заступника командира батальйону з тилу начальника служби тилу підполковника ОСОБА_4 , адресовані командиру військової частини НОМЕР_2 , відповідно до яких вказана особа добровільно і без будь-якого примусу, однозначно та достеменно стверджує, що помічник командира батальйону з правової роботи старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 , 28 травня 2022 року перебував у розташуванні військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 . Вибув із місця розташування військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 вранці 29 травня 2022 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що помічник командира батальйону з правової роботи старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 28 травня 2022 року перебував у розташуванні військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 . Вибув із місця розташування військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 до м. Яворів 29 травня 2022 року.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався та не надав будь-яких інших доказів чи пояснень, які спростовують аргументи позивача, наведені у позовній заяві, та доводили б наявність обставин.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невидання наказу про убуття старшого лейтенанта юстиції позивача, 29.05.2022 з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях здійснення до пункту постійної дислокації АДРЕСА_2 та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути питання щодо видачі наказу, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути питання щодо видачі довідки про безпосередню участь особи в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони України відсічі і стримування збройної агресії рф проти України із зазначенням періоду безпосередньої участі ОСОБА_1 у цих заходах.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, такий ним не сплачувався, а отже, не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невидання наказу про убуття старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , 29.05.2022 з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях здійснення до пункту постійної дислокації м.Яворів, Львівської області.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути питання щодо видачі наказу про убуття старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , 29.05.2022 з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях здійснення до пункту постійної дислокації м.Яворів, Львівської області та провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 всіх недоплачених сум коштів грошового забезпечення.

Зобов`язати військової частини НОМЕР_2 розглянути питання щодо видачі довідки про безпосередню участь особи в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони України відсічі і стримування збройної агресії рф проти України із зазначенням періоду безпосередньої участі ОСОБА_1 у цих заходах.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович