Справа № 466/1682/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 466/1682/24 пров. № А/857/11796/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Березюка Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року у справі №466/1682/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

суддя в 1-й інстанції Білінська Г. Б.,

дата ухвалення рішення 18 квітня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просив скасувати постанову адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №2/4 від 31 січня 2024 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 31 січня 2024 року №2/4 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою, не прибрав прибудинкову територію від листя та випадкового сміття за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п.20.1.3 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою ЛМР від 21 квітня 2011 року №376. Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята із з`ясування всіх обставин справи та на підставі належних та переконливих доказів, що були у матеріалах адміністративної справи. Також вказує, що за змістом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до Додатоку 3 до Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади «Перелік посадових осіб, яким надається право складати протоколи, що підтверджують факти порушень цих Правил», за несвоєчасне прибирання території протоколи про адміністративні правопорушення складають органи житлово-комунального господарства (керівники і майстри ЛКП з утримання житлового фонду, ТзОВ ЖЕП "Стимул-Сихів", ОСББ, керівники комунального господарства). Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №2/4 від 31 січня 2024 року є правомірною та підстави для її скасування відсутні. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2024 року адміністративна комісія при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради винесла постанову №2/4 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою, не прибрав прибудинкову територію від листя та випадкового сміття за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п.20.1.3 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою ЛМР від 21 квітня 2011 року №376.

Вказану постанову винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2023 року №28, складеного майстром ЛКП «Варшавське-407» Світланою Михайлівною про те, що 21 грудня 2023 року було виявлено, що головою ОСББ «Гармонія-14» порушено правила благоустрою м.Львова п.20.1.3 Несвоєчасне прибирання території за адресою АДРЕСА_1 / не прибрана прибудинкова територія від листя та випадкового сміття на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, не підтверджено належними, достатніми та допустимим доказами, а тому оскаржувану постанову адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №2/4 від 31 січня 2024 року, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП, та накладення штрафу в сумі 850 грн необхідно скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ст.9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, не обов`язкова.

Стаття 280 КУпАП України передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (стаття 283 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2024 року адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову №2/4 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою, не прибрав прибудинкову територію від листя та випадкового сміття за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п.20.1.3 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою ЛМР від 21 квітня 2011 року №376.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з диспозицією ст.152 КУпАП об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому, ч.2 ст.5 КУпАП передбачає, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п. 2 ч. 2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

За змістом п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Ухвалою Львівської міської ради від 21 квітня 2011 року №376 (з подальшими змінами та доповненнями) затверджено Правила благоустрою і утримання території м.Львова.

Згідно з п.19.1.1, 19.1.2 цих Правил контроль у сфері благоустрою населених пунктів, у тому числі збирання, перевезення, перероблення та утилізації твердих побутових відходів (надалі ТПВ), забезпечення інклюзивності та доступності будівель та споруд, спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог чинних нормативно-правових документів, зазначених у додатку 4 до Правил.

Державний і самоврядний контроль та нагляд за дотриманням законодавства України у сфері благоустрою, у тому числі збирання, перевезення, перероблення та утилізації ТПВ, здійснюють департамент житлового господарства та інфраструктури, житлово-комунальні підприємства Львівської міської територіальної громади, Львівська міська санітарно-епідеміологічна станція, комунальне підприємство Адміністративно-технічне управління, Державна екологічна інспекція у Львівській області, відділ Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території Львівської міської територіальної громади та автомобільно-технічної інспекції ГУ МВСУ у Львівській області, управління з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області, управління з питань поводження з відходами.

За порушення вимог законодавства у сфері благоустрою, збирання, перевезення, перероблення та утилізації ТПВ і цих Правил складаються документи, які зобов`язують усунути порушення (припис, вимога тощо), та протоколи про адміністративні правопорушення відповідно до власних повноважень: у частині порушення правил збирання, тимчасового зберігання та завантаження ТПВ для перевезення на визначене місце (сміттєзвалище, сміттєпереробне підприємство тощо) з території загального користування, прибудинкових територій, підприємств, установ, організацій та закріплених за ними територій, об`єктів, розташованих на вищезазначених територіях, відповідно до ст. 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) посадовими особами (у межах наданих повноважень):

1) відповідних львівських комунальних підприємств житлового господарства чи об`єднань співвласників багатоквартирних будинків;

2) комунального підприємства Адміністративно-технічне управління;

3) Державної екологічної інспекції у Львівській області;

4) громадськими інспекторами з охорони довкілля;

5) управління з питань поводження з відходами Львівської міської ради.

Відповідно до Додатку 3 до Правил «Перелік посадових осіб, яким надається право складати протоколи, що підтверджують факти порушень цих Правил» за несвоєчасне прибирання території протоколи про адміністративні правопорушення складають органи житлово-комунального господарства (керівники і майстри ЛКП з утримання житлового фонду, ТзОВ ЖЕП "Стимул-Сихів", ОСББ, керівники комунального господарства).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Матеріалами справи стверджується, що протокол про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2023 року №28 складений майстром ЛКП «Варшавське-407» ОСОБА_2 , а тому колегія суддів погоджується з доводами апелянта про наявність повноважень у вищевказаної посадової особи на складення протоколу за порушення п.20.1.3 Правил благоустрою і утримання території м.Львова щодо несвоєчасного прибирання території, у тому числі прилеглої та закріпленої розпорядженням міського голови або голови районної адміністрації

При цьому, за змістом ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує серед іншого такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

З системного аналізу наведених вище правових норм можна дійти висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Крім того, в процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Разом з тим, зі змісту протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній при складенні такого.

Покликання апелянта на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується свідками- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є підставними, разом з тим, відповідачем не подано будь-яких належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про складення майстром ЛКП «Варшавське-407» ОСОБА_2 21 грудня 2023 року протоколу про притягнення його, як відповідальної особи, до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та/або вчиняв будь-які дії, які свідчать про намагання уникнути участі при розгляді такого.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту повідомлення позивача про розгляд справи 31 січня 2024 року

Таким чином, вищевказані обставини дають підстави стверджувати, що позивач не був належним чином повідомлений про складення щодо нього протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності 21 грудня 2023 року та про розгляд справи адміністративною комісією 31 січня 2024 року, а відтак був позбавлений можливості користуватися правами, передбаченими ст.268 КУпАП та призвело до порушення права на захист.

Колегія суддів зазначає, що порушення суб`єктом владних повноважень процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності є достатньою підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з цим, доводи сторін щодо суті виявленого порушення на вирішення цього спору не впливають.

Матеріалами справи також стверджується, що ОСОБА_1 було подано пояснення на протокол від 21 грудня 2023 року, в якому позивач звертає увагу на те, що він не був повідомлений про складення такого протоколу, не був ознайомлений з таким протоколом, а також зауважує про відсутність інформації щодо встановлення і закріплення меж прибудинкових територій.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що адміністративною комісією був наданий аналіз вищевказаним поясненням позивача.

Крім того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, поданий відповідачем фотознімок не підтверджує ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, оскільки не містить інформації про дату, час доби, місце фотофіксації, що має значення для встановлення обставин недотримання вимог Правил благоустрою №376 щодо прибирання території об`єктів благоустрою в зимовий час та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке відображено в оскаржуваній постанові. Крім того, територія навколо будинку АДРЕСА_1 не визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою, така не відводилась для ОСББ, у зв`язку з чим не складає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого пунктом 20.1.3 Правил благоустрою №376 та ст.152 КУпАП. Визначення прилеглої території Правила благоустрою №376 не містять. Розпорядження міської (районної) адміністрації про закріплення території за будинком АДРЕСА_1 відсутнє. За таких обставин, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Докази на спростування цих обставин відповідачем не подано та матеріали справи не таких не місять.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, не підтверджено належними, достатніми та допустимим доказами, а тому оскаржувану постанову адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №2/4 від 31 січня 2024 року, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП, та накладення штрафу в сумі 850 грн необхідно скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 229, 242, 243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року у справі №466/1682/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 28 серпня 2024 року.