Справа № 938/327/24
Суддя: Джус Р. В.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№938/327/24
Провадження № 2-а/938/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області,

про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД №873564 від 10.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

за участю:

позивача: не з`явився;

представника позивача: не з`явився;

представник відповідача: не з`явився;

Обставини справи.

Позивач звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови серії БАД №873564 від 10.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної відносно ОСОБА_1 , та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 15.04.2024, зазначену позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 22.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.04.2024. Також вказаною ухвалою суду витребувано у відповідача - належним чином засвідчену постанову серії БАД №873564 від 10.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 та додатки до неї.

Зокрема у зв`язку із ненаданням відповідачем витребуваних судом документів, та для надання позивачу можливості перевірити зазначену у оскаржуваній постанові інформацію, щодо направлення йому копії такої постанови, судові засідання 29.04.2024 та 16.05.2024 відкладались.

Ухвалою суду від 11.06.2024 задоволено клопотання позивача, та витребувано від Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області докази направлення на адресу ОСОБА_1 рекомендованого листа №2868 від 12.02.2024, яким, направлялась копія постанови серії БАД №873564 від 10.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та докази отримання такого листа ОСОБА_1 .

Також вказаною ухвалою суду, задоволено клопотання відповідача та витребувано у Івано-Франківської митниці інформацію щодо строків ввезення та переміщення в митному режимі транзиту ТЗ марки "BMW X3", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Розгляд справи відкладено на 02.07.2024.

В судове засідання 02.07.2024 учасники справи, не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 причини неявки суду не повідомив. Представник позивача - адвокат Юрчук С.В., 01.07.2024, через систему "Електронний суд" подала заяву, в якій просила судове засідання, призначене на 02.07.2024 о 09.10год, відкласти на іншу дату, у зв`язку з тим, що у цей день вона приймає участь у розгляді Косівським районним судом Івано-Франківської області справи №347/1102/24, як представник потерпілої особи, на підтвердження чого долучила витяг з розкладу судових засідань Косівського районного суду на 02.07.2024.

Відповідач, явку свого уповноваженого представника в судове засідання, не забезпечив, причини такої неявки суду, не повідомив.

Витребувані судом у Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області та у Івано-Франківської митниці документи, станом на 02.07.2024, на адресу суду не надійшли.

З наведених підстав розгляд справи було відкладено на 19.07.2024.

08.07.2024 на електронну адресу суду та 15.07.2024 на поштову адресу суду від Івано-Франківської митниці надійшла відповідь щодо витребуваної судом інформації.

В судових засіданнях 19.07.2024 та 31.07.2024, розгляд справи відкладався у зв`язку із невиконанням Коломийським РВП ГУНП у Івано-Франківській області вимог ухвали суду щодо надання витребуваних документів.

Листом від 31.07.2024 судом було повторно направлено Коломийському РВП ГУНП у Івано-Франківській області ухвалу суду від 11.06.2024 про витребування документів та листа -нагадування щодо необхідності виконання такої.

В судове засідання 23.08.2024 учасники справи не з`явились. Від представника позивача 23.08.2024 надійшла заява в якій вона просить продовжувати розгляд справи без її участі та без участі позивача. Відповідач не забезпечив явки представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно із ч.1,3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладені обставини справи, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, не забезпечив явки представника в судове засідання, позивач в судове засідання не з`явився, але просить розглянути справу без його участі, суд вважає за можливе, розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 04.04.2024 у приміщенні Верховинського ВДВС він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №873564 від 10.02.2024. Згідно вказаної постанови, винесеної інспектором Коломийського РВП ГУНП, старшим лейтенантом поліції Лубів В.В., ОСОБА_1 10.02.2024 о 10год 40хв. в с.Ільці, на автодорозі Р-24 керував транспортним засобом «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення та переміщення в митному режимі транзиту, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачено частиною 8 статті 121 КУпАП та не пред`явив посвідчення водія чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00грн.

Позивач вважає, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можна достовірно встановити порушення ним норм КУпАП відповідачем не надано, а сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

Також позивач звертає увагу на те, що при винесення оскаржуваної постанови, поліцейський позбавив його права на правову допомогу, хоча він неодноразово заявляв клопотання про це.

В судовому засіданні позивач додатково зазначив, що автомобіль марки «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 він придбав на території України за власні кошти в кінці 2022 року з метою використання його у військових цілях, оскільки на той час був мобілізований та проходив службу у складі Збройних сил України. При цьому зауважив, що звільнився із лав Збройних сил України в лютому 2023 року, та після звільнення автомобіль перебуває у його користуванні, і в той день, коли відносно нього було винесено оскаржувану постанову, він дійсно керував вказаним автомобілем.

Також зазначив, що після звільнення із ЗСУ, мав намір передати автомобіль на потреби військових, однак такий був несправний.

Правова позиція відповідача.

Відповідач подав відзив (письмові пояснення) в якому просить в задоволенні позову відмовити.

Свої заперечення відповідач мотивує тим, що 10.02.2024 о 10год 40 хв. в ході виконання службових обов`язків та спільних відпрацювань із працівниками ДПС України та Івано-Франківської митниці, інспектором Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Лубівим В.В., було виявлено в с. Ільці на автодорозі Р-24 водія ОСОБА_1 , який керував т/з марки «BMW X3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме, порушено строки його тимчасового ввезення та переміщення в митному режимі транзиту, а також водій не пред`явив посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП.

Зокрема, після зупинки даного транспортного засобу поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Після чого було здійснено перевірку щодо наявності законних підстав керування позивачем даним транспортним засобом, а також законних підстав перебування транспортного засобу з іноземною реєстрацією на території України.

В ході отримання інформації було встановлено, про що поінформовано позивача, що він керує автомобілем, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення та переміщення в митному режимі транзиту.

Після встановлення факту порушення, водію було роз`яснено його права, та проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення. Після винесення постанови, водій ОСОБА_1 відмовився підписувати таку та відмовився від її отримання. Копію постанови було направлено водію рекомендованим листом №2868 від 12.02.2024.

Вважає, що поліцейський при розгляді справи діяв в межах повноважень, ним було з`ясовано всі обставини справи.

Також відповідач звернув увагу на те, що відповідно ч.1 ст.380 Митного кодексу України «Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України»- тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Відповідно до ч.5 ст.380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Стаття 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що водій зобов`язаний: не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту.

Згідно ч. 2 ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували законність керування ним транспортним засобом та відповідно свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Фактичні обставини, встановлені судом.

10.02.2024 інспектором Коломийського РВП ГУНП, старшим лейтенантом поліції Лубів В.В., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №873564, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8 500,00грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 10.02.2024 о 10год 40хв. в с.Ільці, на автодорозі Р-24 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення та переміщення в митному режимі транзиту, чим порушив ПДР України, та не пред`явив посвідчення водія чим, порушив ПДР України, та скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.126 та ч.8 ст.121 КУпАП, за що на нього, з врахуванням положень ст.36 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00грн (а.с. 14, 27).

Позивачем надано суду копію реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_2 , на підставі якого він використовував автомобіль марки «BMW» модель «X 3», vin-code НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , та з якого вбачається, що такий автомобіль зареєстровано в Республіці Польща, і його власником є ОСОБА_3 (а.с.68-69).

Згідно листа Івано -Франківської митниці від 08.07.2024 №7.21-3/20-01/8.13/2552 наданого на виконання ухвали суду, за наявними базами даних ЄАІС та АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки «BMW» модель «X 3», vin-code НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України через пункт пропуску «Солотвино-Сігету Мармацієй», митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці - 08.11.2022, громадянкою Румунії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», з метою «Особисте користування» (а.с. 81,84).

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінка суду.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126, ч.8 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

При відкритті провадження у справі, судом встановлено, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови 04.04.2024.

З метою перевірки інформації зазначеної в оскаржуваній постанові, про те, що її копія була направлена на адресу позивача рекомендованим листом №2868 від 12.02.2024, за клопотанням представника позивача, у Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, судом було витребувано докази направлення на адресу ОСОБА_1 рекомендованого листа №2868 від 12.02.2024, та докази отримання такого листа ОСОБА_1 .

Однак таких доказів, суду надано не було. Не було також надано доказів отримання позивачем оскаржуваної постанови раніше ніж 04.04.2024, і самим відповідачем.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання регулюються Законом України "Про дорожній рух".

Стаття 14 вказаного Закону зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Приписами ст.16 Закону передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Згідно з ч.8 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митного кодексу України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 4 ст.380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.8 ст.121 КУпАП).

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, і накладати адміністративні стягнення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення. Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, автомобіль марки «BMW» модель «X3», vin-code НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано відповідним органом в Республіці Польща, і його власником є ОСОБА_3 (а.с.68-69).

Згідно листа Івано -Франківської митниці від 08.07.2024 №7.21-3/20-01/8.13/2552 наданого на виконання ухвали суду, за наявними базами даних ЄАІС та АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки «BMW» модель « X 3», vin-code НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України через пункт пропуску «Солотвино-Сігету Мармацієй», митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці - 08.11.2022, громадянкою Румунії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», з метою «Особисте користування» (а.с. 81,84).

Відтак, згідно наведених положень чинного законодавства, вказаний транспортний засіб, який був ввезений на митну територію України громадянкою-нерезидентом, міг використовуватись на митній території України протягом одного року з моменту його ввезення, тобто із 08.11.2022 до 08.11.2023, виключного особою, яка ввезла його в Україну, для особистих потреб, тобто громадянкою Румунії ОСОБА_2.

Доказів продовження вказаного строку митними органами на 60 днів, матеріали справи не містять.

Відтак використання вказаного транспортного засобу марки «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 після 08.11.2023 на митній території України, зокрема керування таким транспортним засобом, суперечить нормам чинного законодавства України.

Натомість, як вбачається із оскаржуваної постанови, 10.02.2024 о 10год 40хв. в с.Ільці, на автодорозі Р-24, вказаним транспортним засобом марки «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 , керував водій ОСОБА_1 . Вказаний факт підтвердив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Будь яких доказів, які б свідчили, що після ввезення на митну територію України автомобіля марки «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 громадянкою Румунії ОСОБА_2, такий був вивезений та в подальшому ввезений самим ОСОБА_1 у встановленому митним законодавством порядку, матеріали справи не містять.

Більше того, як ствердив сам ОСОБА_1 , він придбав вказаний автомобіль марки на території України за власні кошти в кінці 2022 року.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 керував 10.02.2024 автомобілем марки «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 , який він не ввозив на митну територію України, та строк тимчасового ввезення якого на митну територію України, на той час, закінчився.

Щодо тверджень позивача про те, що автомобіль марки «BMW X 3» номерний знак НОМЕР_1 , був придбаний ним з метою використання у військових цілях, оскільки він на той час був мобілізований до лав Збройних сил України, то такі не підтверджені жодним чином. Позивачем долучено до справи копію посвідчення учасника бойових дій, однак не надано жодних доказів щодо періоду його участі в бойових діях. Не надано також доказів, що відповідний автомобіль був переданий на баланс до того чи іншого військового підрозділу (військової частини), та використовувався у військових цілях.

Отже, зазначені відомості підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду справи обставини керування позивачем транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

Слід також зазначити, що поліцейським також було встановлено, що ОСОБА_1 після зупинки не пред`явив посвідчення водія, що самим ОСОБА_1 не заперечується.

А відтак, при винесенні оскаржуваної постанови, поліцейський керувався ч.2 ст.36 КУпАП, оскільки позивачем допущено декілька адміністративних правопорушень.

Що стосується посилання позивача на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови, поліцейський не надав йому можливості скористатись правом на правову допомогу, хоча він неодноразово на цьому наголошував, то такі суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Так, згідно наданого відповідачем відеозапису із нагрудної камери поліцейського, яке було оглянуто в судовому засіданні, вбачається що після роз`яснення водієві, що на нього буде винесено постанову за ч.8 ст. 121 КУпАП, оскільки він не ввозив транспортний засіб на територію України та порушено строки перебування такого транспортного засобу на митній території України, протягом 17хв. часу, ОСОБА_1 жодного разу не висловлював поліцейському клопотання, що бажає скористатись правовою допомогою адвоката, не клопотав про відкладення розгляду справи з цього приводу, і не отримував від поліцейського відмови у забезпеченні його права на правову допомогу. Натомість ОСОБА_1 розповідає поліцейським, що придбав вказаний автомобіль для використання у військових цілях, пояснює чому не передав його на баланс військової частини, та просить не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова серії БАД №873564 від 10.02.2024 є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП. Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки доказів, які б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було. Тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Постанову інспектора Коломийського РВП ГУНП, старшого лейтенанта поліції Лубів В.В. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №873564 від 10.02.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, юридична адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова,15, ідентифікаційний .

Суддя Роман ДЖУС