Справа № 440/9435/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/9435/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ясиновського І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 26.08.2024 (вх. № 50162/24) про відвід судді Удовіченка С.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про поновлення на посаді, визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07.08.2024 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, прохальна частина якої викладена у наступній редакції:

"1. Врахувати, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" я звільнена від сплати судового збору за подання даного позову.

2. Не обмежувати мені доступ до суду та поновити строк на звернення до суду з даним позовом. Причини пропуску визнати поважними.

3. Ухвалити рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді державної служби в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, шляхом визнання протиправним та скасування наказу Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 18.03.2020 № 149/ОС-20 "Про звільнення".

4. Розглянути справу в порядку загального позовного провадження.

5. Витребувати в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань оригінал наказу Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 18.03.2020 № 149/ОС "Про звільнення" та оригінали наказів Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України стосовно переведення державних службовців Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

6. Звернути увагу, що у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 Департамент з питань виконання кримінальних покарань не повністю виконав рішення у справі № 640/8379/20 І виплатив ОСОБА_1 заробітну плату не за увесь період навчання у Національній академії державного управління при Президентові України, і тому суд повинен поновити ОСОБА_1 на роботі в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, щоб було повністю виконане рішення у справі № 640/8379/20. Без задоволення даного позову не може бути повністю виконане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2020 у справі № 640/8379/20, яке набрало законної сили, і не може бути вирішена справа № 640/12615/19.".

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, справа № 440/9435/24 розподілена 07.08.2024 судді Удовіченку С.О.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 визнано неповажними підстави, вказані позивачем у позовній заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про поновлення на посаді, визнання протиправним та скасування наказу залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів на їх підтвердження.

26.08.2024 ОСОБА_1 до суду подано заяву (вх. № 50162/24) про відвід судді Удовіченка С.О.

Ухвалою суду (у складі судді Удовіченка С.О.) від 27 серпня 2024 року для вирішення питання про відвід судді Удовіченка Сергія Олександровича заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 440/9435/24 передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024 визначено суддю Ясиновського Івана Григоровича.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Підстави для самовідводу судді визначено ст. 36 КАС України, згідно якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2024 (вх. № 50162/24) про відвід судді Удовіченка С.О. у справі № 440/9435/24 у порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку такій заяві, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

У частині третій статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України наведено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частинами першою та другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Заявник, зокрема, посилається на те, що Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О. не може розглядати справу і підлягає відводу у зв`язку з тим, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності цього судді.

Відповідно до змісту заяви про відвід зазначено наступне:

"Цими обставинами є те, що суддя Удовіченко С.О.:

1) Вчинив дії для порушення алгоритму роботи автоматичного модулю лінгвістичного аналізатору текстів, логіки побудови тексту, які призвели до отримання недосконалих результатів знеособлення відповідної інформації і, як наслідок, у ЄДРСР всупереч ст. 7 ЗУ "Про поховання і похоронну справу" поширено інформацію про час і місце смерті мого батька ОСОБА_2 (у ЄДРСР поширена інформація про час і місце смерті мого батька);

2) Не вжив заходів для повного знеособлення конфіденційної інформації про мого померлого батька, яка не знеособилася в автоматичному режимі.

Доказом умислу судді Удовіченка С.О. поширити у ЄДРСР конфіденційну інформацію про мого померлого батька ОСОБА_2 є обставина, що суддя Удовіченко С.О. особисто вніс у АСДС інформацію про набрання законної сили ухвалою від 12.08.2024 про залишення позовної заяви без руху (№ у ЄДРСР - 120951590), а не чекав, коли це зробить відповідальна особа суду відповідно до її функціональних обов`язків.".

Як зазначалося судом раніше, підстави для відводу судді визначено в частинах першій та другій статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі "Мироненко та Мартиненко проти України". У пунктах 66, 67 цього рішення наведено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.05.2007 у справі "Бочан проти України" вказав, що Суд далі нагадує, що "безсторонність", у сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Отже, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Craxi v. Italy" від 07.12.2000 зазначено, що професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Водночас, відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний: 1) справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; 2) дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; 3) подавати декларацію доброчесності судді та декларацію родинних зв`язків судді; 4) виявляти повагу до учасників процесу; 5) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання; 6) виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції; 7) подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 8) систематично розвивати професійні навички (уміння), підтримувати свою кваліфікацію на належному рівні, необхідному для виконання повноважень у суді, де він обіймає посаду; 9) звертатися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора упродовж п`яти днів після того, як йому стало відомо про таке втручання; 10) підтверджувати законність джерела походження майна у зв`язку з проходженням кваліфікаційного оцінювання або в порядку дисциплінарного провадження щодо судді, якщо обставини, що можуть мати наслідком притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, викликають сумнів у законності джерела походження майна або доброчесності поведінки судді.

Доводи ОСОБА_1 про необ`єктивність та упередженість судді Удовіченка С.О. ґрунтуються виключно на суб`єктивних уявленнях та припущеннях, не підтверджені жодними доказами, а також не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді Удовіченка С.О. або зацікавленість останнього в результаті розгляду цієї справи.

Доводи позивача, які наведені у заяві про відвід судді, фактично зводяться до незгоди заявника про вчинення та не вчинення суддею Удовіченко С.О. певних дій під час прийняття ухвали від 12.08.2024 про залишення позовної заяви без руху. Зокрема, заявник зазначає про умисел судді Удовіченка С.О. , який, на думку заявника, полягає в тому, що суддя особисто вніс у АСДС інформацію про набрання законної сили ухвалою від 12.08.2024 про залишення позовної заяви без руху, а не чекав, коли це зробить відповідальна особа суду відповідно до її функціональних обов`язків. В той же час, сам заявник у заяві про відвід судді наводить норму пункту 1 розділу VII Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме про те, що "Відомості про набрання судовим рішенням законної сили (у тому числі за результатами розгляду судом апеляційної чи касаційної інстанції) вносяться до автоматизованої системи відповідальною особою суду відповідно до її функціональних обов`язків або головуючим суддею (суддею-доповідачем)", однак вказана норма пункту 1 розділу VII не містить зазначеного заявником змісту, оскільки в редакції Порядку, станом на час виникнення обставин, викладених заявником в заяві про відвід судді, вказана норма (п.1 р.VII) викладена в іншій редакції.

Фактично заявником висловлено незгоду щодо порядку прийняття та внесення інформації суддею у АСДС щодо процесуального рішення у справі, зокрема ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка в свою чергу, згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Судом не встановлено, а заявником у заяві про відвід судді від 26.08.2024 року (зареєстрована в суді 27.08.2024 року) існування будь-якої з передбачених статтями 36-37 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу судді Удовіченка С.О. не наведено.

Підсумовуючи вищевикладене, відсутні визначені законом обставини, які викликають сумнів у неупередженості чи необ`єктивності судді Удовіченка С.О. або зацікавленість останнього в результаті розгляду цієї справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Удовіченка С.О. у справі № 440/9435/24, а тому заява про відвід судді від 26.08.2024 року (зареєстрована в суді 27.08.2024 року) задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від 26.08.2024 (вх. № 50162/24) про відвід судді Удовіченка С.О. у справі №440/9435/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про поновлення на посаді, визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Головуючий суддя І.Г. Ясиновський