Справа № 607/7447/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 607/7447/24 пров. № А/857/13742/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Гладкої С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2024 року (суддя Братасюк В.М., м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218679 від 21 березня 2024 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.03.2024 року він з товаришем ОСОБА_2 приблизно з 14год до 20год 00хв. ремонтували Т3 Фольксваген Кадік д.н.з НОМЕР_1 , який знаходився в дворі де проживав ОСОБА_3 за адресою в АДРЕСА_1 . Після ремонту ТЗ, ОСОБА_4 погодився відвезти його додому за адресою АДРЕСА_2 . По дорозі в напрямку м. Тернополя по вул. Микулинецькій, 116 на світлофорі ОСОБА_3 їхав за автомобілем швидкої допомоги, відволікся та проїхав на жовтий сигнал світлофора. В той час на зустріч їхав службовий ТЗ поліції, які бачили дане правопорушення та розвернувшись увімкнули проблисковий маячок синього та червоного кольору та з спеціальним звуковим сигналом поїхали за їх автомобілем, в якому за кермом їхав ОСОБА_5 . Проїхавши кілька метрів водій злякався поліції, зупинив автомобіль та вибіг з нього, оскільки не мав з собою посвідчення водія. Одночасно з ОСОБА_6 вибіг і ОСОБА_7 та побіг в іншу сторону. Через деякий час його знайшли поліцейські, привели до автомобіля та вимагали пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 пояснював, що він не їхав за кермом ТЗ, а їхав інший чоловік, однак його пояснення працівники поліції до уваги не брали та ігнорували. Подальші дії працівників були вкрай настроєні переконати, що саме ОСОБА_7 керував ТЗ, а не інша особа. Відмовляючи у клопотанні ОСОБА_8 зачекати на адвоката, працівники поліції вимагали пройти огляд на визначення алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 не відмовлявся пройти огляд, а погодився лише в присутності адвоката. Рішуче настроєні працівники поліції не дочекавшись адвоката винесли на ОСОБА_8 постанову за ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, а також протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №218679 від 21.03.2024року, не містить усіх відомостей, обов`язковість зазначення яких встановлена ст. 283 КУпАП, а саме в оскаржуваній Постанові не міститься чіткого опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку відеозапису з автореєстратора службового автомобіля працівників поліції, яким зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також, не надано оцінку діям позивача, за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст 126 КУпАП. Вказує, що ним було долучено витяг з бази даних НАІС, в якому зафіксовано, що позивач станом на 21.03.2024 позбавлений права керування транспортними засобами.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач 21 березня 2024 року в м. Тернопіль по вул. Микулинецька, 116 керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_2 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3. Ґ ПДР України, при перевірці документів встановлено, що водій керував транспортним засобом без права керування, а саме був позбавлений права керуванням транспортними засобами Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 01.05.2023 терміном на 1 рік, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20400 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що з відеозапису із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з переглянутих матеріалів відеофіксації, вбачається лише спілкування з ОСОБА_1 та процес оформлення адміністративних матеріалів відносно нього.

Відповідно до статті 14 Закону України Про дорожній рух (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюється ПДР.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У відповідності до п. 8.7.3 Ґ ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно вимог п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено попередньо, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем надано відеозаписи з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля поліції (назва файлів «IMG_1239», «IMG_1240», «IMG_1241») та з нагрудних камер патрульних поліцейських (назва файлу «part_00001_export-qqjeu»).

Так, на відеозаписах з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля поліції (назва файлів «IMG_1239», «IMG_1240», «IMG_1241») зафіксований рух транспортного засобу марки VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_2 , який проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора.

На думку колегії суддів, усі надані відповідачем відеозаписи у сукупності доповнюють один одного та підтверджують, що позивач проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Відтак, позивач був особою, яка керувала транспортним засобом, а тому зобов`язаний був виконати законну вимогу поліцейського та надати документи, передбачені п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Також, відповідачем доведено, що позивач є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. До матеріалів справи долучено витяг з бази НАІС, в якому зафіксовано, що позивач станом на 21.03.2024 позбавлений права керування транспортними засобами. Також, долучено копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2023 року по справі №607/7075/23, та копію постанови Тернопільського апеляційного суду від 20 червня 2023 року по справі №607/7075/23, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Апеляційний суд резюмує, що уповноваженою особою (поліцейським) здобуто достатньо фактичних даних на підтвердження допущення ОСОБА_1 порушень ПДР, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, та відсутність порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними та спрямовані лише на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, винуватість в якому повністю доведена.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2024 року в справі №607/7447/24 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 27.08.24