Справа № 520/10142/2020
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 р.Справа № 520/10142/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Курило Л.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.07.24 року по справі № 520/10142/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано незаконним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківської області № 853823/37 від 06.03.2020р. щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі Довідки Донецького апеляційного господарського суду № 06-47-47 від 27.02.2020 р. "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці".

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого відповідно до ч.3 ст.142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020р. № 06-47-47 з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код 14099344) суму сплаченого судового збору у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

На підставі вказаного рішення 30.09.2020 позивачу видано виконавчі листи по справі №520/10142/2020.

В подальшому, ОСОБА_1 04.04.2024 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить суд:

- визнати незаконним рішення від 13.01.2021 № 23 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком); денної форму навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989;

- визнати незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 520/10142/2020 (в редакції Постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.03.2024) в частині незарахування при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком); денної форму навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989;

- у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства та приписів рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 (в редакції Постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.03.2024) у справі № 520/10142/2020 винести окрему ухвалу, в якій поряд з вимогами про усунення порушень Закону поставити питання і про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних в допущених порушеннях законодавства та невиконанні судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 скасувати, ухвалити нове рішення, яким:

- визнати незаконним рішення від 13.01.2021 № 23 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком); денної форму навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989;

- визнати незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 520/10142/2020 (в редакції Постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.03.2024) в частині незарахування при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком); денної форму навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989;

- у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства та приписів рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 (в редакції Постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.03.2024) у справі № 520/10142/2020 винести окрему ухвалу, в якій поряд з вимогами про усунення порушень Закону поставити питання і про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних в допущених порушеннях законодавства та невиконанні судового рішення.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що рішенням від 13.01.2021 № 23 відповідачем, Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області здійснений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020р. із застосуванням відсотка від винагороди працюючого судді 66%. Зазначений перерахунок здійснений на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі №520/10142/2020. При цьому, відсоткове значення (66% від винагороди працюючого судді) застосовано ГУПФУ для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання саме згідно висновків рішення місцевого та постанови апеляційного судів у справі №520/10142/2020. Так, виходячи із змісту мотивувальної частини зазначених судових рішень, суди дійшли висновку про те, що з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 має розраховуватися, виходячи з 66 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Тобто, саме місцевий та апеляційний суди вищезазначеними рішеннями зумовили ГУПФУ прийняти ним незаконне рішення від 13.01.2021 № 23 про застосування при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача відсотка 66 від суддівської винагороди працюючого судді.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі №520/10142/2020 частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_1 . Рішення місцевого та адміністративного суду в частині мотивів часткового задоволення позову до ГУПФУ змінено, шляхом викладення їх в редакції постанови ВС від 12.03.2024.

Таким чином, ВС визнав незаконність та передчасність висновку про застосування при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 19.02.2020 відсотка 66% від винагороди працюючого судді.

Проте, не зважаючи на вищевикладене, місцевий адміністративний суд у спірній ухвалі проігнорував зміст висновків, зроблених ВС у його постанові від 12.03.2024 та розтлумачив зміст цієї постанови на власний розсуд без врахування фактичних обставин справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегії суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 520/10142/2020, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківської області №853823/37 від 06.03.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого відповідно до ч.3 ст.142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020р. № 06-47-47 з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12.03.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 змінено в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог, шляхом викладення їх в редакції цієї постанови. В абзаці 3 резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 слова і цифри "ч. 3 ст. 142" замінено словами і цифрами "ч. 4 ст. 142". У решті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 залишено без змін.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що 30.09.2020 позивачу видані виконавчі листи.

Нормами статті 383 КАС України врегульовано питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Колегія суддів дослідивши матеріали справ вважає за необхідне зазначити, що звертаючись до суду з первісним позовом, позивач просив:

- визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (в особі відділу з питань перерахунку пенсій № 23, Управління застосування пенсійного законодавства) № 853823/37 від 06.03.2020р. щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду № 06-47-47 від 27.02.2020 р. "про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди працюючого судді, визначеної у Довідці Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020р. № 06-47-47 (236475,00 грн.), без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 18.02.2020 р.

Звертаючись до суду із заявою в порядку ст. 383 Кодексу адміністративого судочинства України, позивач просив суд:

- визнати незаконним рішення від 13.01.2021 № 23 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком); денної форми навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989;

- визнати незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 520/10142/2020 (в редакції Постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.03.2024) в частині незарахування при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком); денної форми навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989;

- у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства та приписів рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 (в редакції Постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.03.2024) у справі № 520/10142/2020 винести окрему ухвалу, в якій поряд з вимогами про усунення порушень Закону поставити питання і про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних в допущених порушеннях законодавства та невиконанні судового рішення.

Досліджуючи зміст позовної заяви та заяви позивача поданої в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що фактично позивач не погоджується зі здійсненим відповідачем розрахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зазначаючи, що відповідачем протиправно не зараховано при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком); денної форми навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989, що призвело до невірного визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого відповідно до ч.3 ст.142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020р. № 06-47-47 з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Постановою Верховного Суду від 12.03.2024 постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 змінено в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог, шляхом викладення їх в редакції цієї постанови. В абзаці 3 резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 слова і цифри 2ч. 3 ст. 142" замінено словами і цифрами "ч. 4 ст. 142". У решті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 залишено без змін.

Предметом розгляду даної справи було саме право позивача на перерахунок довічного грошового забезпечення, а не його відсотковий розмір.

Так, Верховний Суду у постанові від 12.03.2024 у даній справі дійшов висновку, що "Спірним у цій справі є право позивача на перерахунок довічного грошового забезпечення, а не його відсотковий розмір.

Відтак, покликання позивача на те, що судами необгрунтовано відмовлено у задоволенні позовної вимоги про здійснення перерахунку в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є безпідставним, оскільки це не було підставою відмови пенсійного органу у здійсненні перерахунку позивачу довічного грошового утримання на підставі оновленої довідки "

Під час розгляду справи суди дійшли висновку про наявність у позивача права на перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 року на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2020р. № 06-47-47 з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Тобто, фактично у поданій заяві позивач звертається з новими позовними вимогами, а не просить визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області в рамках виконання ним рішення у справі №520/10142/2020, оскільки предметом даного спору не було зобов`язання відповідача зарахувати при перерахунку суми довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, наступні періоди: строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком) та денної форми навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989, що призвело до невірного визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, зазначені вимоги у заяві не відповідають суті заяви, що подається поданій в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, в межах спірних правовідносин суд здійснював перевірку дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень стосовно заперечення самого права позивача на перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду № 06-47-47 від 27.02.2020 "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці". Питання щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щодо зарахування до стажу роботи позивача періоду строкової служби в Радянській армії з 23.10.1980 по 20.10.1982 (що підтверджується військовим квитком офіцера запасу та Послужним списком) та періоду денної форму навчання на юридичному факультеті Військового Червонознаменного інституту Міністерства оборони СРСР з 06.08.1984 по 04.07.1989, не були предметом розгляду даної справи, тому судом не розглядалися.

Зі змісту статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що під час розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання такого рішення суду, суд не може вирішувати питання, що не були досліджені та не встановлювались під час розгляду справи по суті, оскільки це може призвести до зміни суті рішення.

Як зазначалось вище, у справі № 520/10142/2020 предметом спору була наявність або відсутність у позивача права на перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного господарського суду № 06-47-47 від 27.02.2020 "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці". Питання щодо зарахування до стажу роботи позивача певних періодів роботи не було предметом розгляду даної справи. У вирішенні питання щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відмовлено, з огляду на передчасність такої вимоги, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 520/10142/2020.

Отже, відсутні підстави досліджувати розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та питання зарахування певних періодів роботи до стажу позивача, оскільки судом в рамках розгляду даної справи не надавалась оцінка вказаним вимогам, так як останні позивачем при первісному позові не заявлялись.

Положеннями частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем, на виконання рішення суду, у зв`язку з чим, відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при її прийнятті, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального та матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 по справі № 520/10142/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова Л.В. Курило