Справа № 600/4909/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4909/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №18 від 16.06.2023 р. про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до його страхового стажу періоди роботи з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р. в Заставнівському автотранспортному підприємстві 17762 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.09.1988 р. записи №№1, 2 та призначити і виплачувати пенсію по інвалідності з дня звернення - 09.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, не зарахувавши до страхового стажу періоду роботи з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р., з підстав виправлення запису у трудовій книжці в даті наказу про прийняття на роботу та відсутності назви підприємства. Позивач зазначає, що у трудовій книжці відсутні порушення, про які вказує пенсійний орган, а тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та вказав, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р., оскільки є виправлення в даті наказу на прийняття на роботу, відсутня назва підприємства. Також не враховані архівні довідки №01-12/252, №01-12/253 від 02.05.2023 р. оскільки в довідках не повністю зазначено по батькові позивача. Таким чином, відповідачем зазначено, що відсутні підстави призначення пенсії позивачу за наявним страховим стажем 03 роки 02 місяці 25 дні відсутні, а тому оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Третя особа подала письмові пояснення на предмет спору та вказала, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №353465 позивачу встановлено другу групу інвалідності. (а.с. 11).

Відповідно до посвідчення Серія НОМЕР_2 (категорія 4) позивач має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції від 19 грудня 1991 р., із змінами і доповненнями від 1 липня 1992 р.) для осіб, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років. (а.с. 12).

Матеріали справи містять свідоцтво про народження 03.4.1968 р. ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 . (а.с. 14).

Також матеріали справи містять свідоцтво серія НОМЕР_4 про зміну прізвища позивача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». (а.с. 15).

До матеріалів справи додано копію трудової книжки позивача НОМЕР_1 де в п. 1 та п. 2 міститься запис про роботу з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р. на посаді водія третього класу в АТП-17762. Також міститься запис про прийняття позивача на роботу на підставі Пр. 145 від 09.09.88 р. (а.с. 16-18).

Матеріали справи містять архівні довідки Трудового архіву Кіцманської міської ради від 02.05.2023 р. №01-12/252, №01-12/253 стосовно роботи в колгоспі « 30-річчя Перемоги». (а.с. 2021).

Крім того, до матеріалів справи додано довідку НЗОГЗАШ від 03.05.2023 р. №24 та свідоцтва стосовно навчання позивача в Заставнівській автомобільній школі по направленню Кіцманського військомату. (а.с. 22-24).

09.06.2023 р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Рішенням пенсійного органу від 16.06.2023 р. №18 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку із відсутнім необхідним страховим стажем 13 років. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р., оскільки є виправлення в даті наказу на прийняття на роботу, відсутня назва підприємства. (а.с. 19).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ст. 7 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Статтею 32 Закону № 1058-ІV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами п.п. 1.1 п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, у п. 3 Порядку зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 де в п. 1 та п. 2 міститься запис про роботу з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р. на посаді водія третього класу в АТП-17762.

Однак, відповідачем не зараховано вказані періоди згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки у трудовій книжці є виправлення в даті наказу на прийняття на роботу, відсутня назва підприємства.

Так, з приводу вказаних доводів відповідача, суд зазначає, що спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.4. вказаної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, в т.ч. внесення до неї записів є підприємство роботодавець.

Положеннями Закону №1058-ІV підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі №754/14989/15-а.

Крім того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Також суд звертає увагу, що у постанові від 12.12.2019 р. по справі № 229/3431/16-а, в подібних правовідносинах, Верховний Суд дійшов висновку про безпідставність доводів скаржника, оскільки обставини, які підлягали встановленню судами у даній справі і доказуванню, значно віддалені у часі, при цьому враховуючи ступінь вини позивача (її відсутність) неможливості надати повний об`єм необхідних для реалізації його прав документів та повноти записів у наявних підтверджуючих страховий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а.

Враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини та зазначені висновки Верховного Суду, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу позивача періоди роботи з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 та необґрунтовано прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії по інвалідності з вказаних підстав.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не обґрунтовано правомірність рішення №18 від 16.06.2023 р. про відмову в призначенні пенсії по інвалідності позивачу та не зарахування до стажу позивача періодів роботи з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із звільнення позивача від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення на користь позивача судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №18 від 16.06.2023 р. про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його страхового стажу періоди роботи з 10.09.1988 р. по 20.05.1999 р. в Заставнівському автотранспортному підприємстві 17762 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 13.09.1988 р. записи №№1, 2 та призначити і виплатити пенсію по інвалідності з дня звернення - 09.06.2023 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_5 ).

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65107, );

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя Т.М. Брезіна