Справа № 640/15494/22
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 серпня 2024 року 640/15494/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження заяву про відвід головуючого судді Лиска І.Г. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Президента України в особі комісії при Президентові України з питань громадянства про визнання незаконними дії, -

в с т а н о в и в :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Офісу Президента України в особі комісії при Президенті України з питань громадянства про визнання дій незаконними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від Окружного адміністративного суду міста Києва 19.01.2023 надійшла адміністративна справа №640/15494/22 на виконання Закону України № 2825-IX від 13.12.2022 "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 адміністративну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жук Р.В. в адміністративній справі №640/15494/22, поданої 27.05.2024, відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жука Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 витребувано від Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області належним чином засвідчену копію листа Комісії при Президентові України з питань громадянства №2119-22 від 28.01.2022 або пояснення щодо його відсутності. Витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії листа Комісії при Президентові України з питань громадянства №2119-22 від 28.01.2022 скерованого до органів ДМС України та всіх матеріалів, що були або мали бути взяті до уваги при вчиненні оскаржуваних дій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 виправлено описку в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 (суддя Перепелиця А.М.) у задоволенні заяви про відвід судді Жука Р.В. у справі №640/15494/22 відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 (суддя Терлецька О.О.) визнано необгрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №640/15494/22.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 заяву судді Жука Р.В. від 10.07.2024 про самовідвід від розгляду справи №640/15494/22 задоволено. Відведено суддю Жука Р.В. від розгляду справи №640/15494/22. Матеріали адміністративної справи №640/15494/22 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 дану справу прийнято до провадження та вирішено, що справа буде розглядатися суддею Лиска І.Г. за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До Київського окружного адміністративного суду 09.08.2024 від позивача надійшла заява про відвід судді Лиска І.Г. від розгляду адміністративної справи №640/15494/22.

На обґрунтування заяви зазначено, що суддя Лиска І.Г. станом на 08.08.2024 не надав справу №640/15494/22 для дистанційного ознайомлення та копії матеріалів справи не направив йому на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або шляхом розміщення Київським окружним адміністративним судом повного обсягу матеріалів у електронній справі Електронного суду.

Таким чином, суддя Лиска І.Г. приховує від позивача матеріали справи, такі дії викликають недовіру до суду, а також викликають сумніви в його неупередженості та об`єктивності як судді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 визнано відвід судді Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г. у справі № 640/15494/22 необґрунтованим.

У результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю Лапія С.М. визначено головуючим суддею для розгляду заяви про відвід судді Лиска І.Г.

Згідно ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Розглянувши по суті заяву про відвід судді в даній адміністративній справі, суддя зазначає наступне.

Підстави для відводу судді передбачені статями 36, 37 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

На обґрунтування заявленого відводу заявник посилається на те, що йому не було надано справу для дистанційного ознайомлення, а також не було направлено копії матеріалів справи на його електронну адресу або шляхом розміщення Київським окружним адміністративним судом повного обсягу матеріалів у електронній справі Електронного суду.

Суд вважає, що мотиви, наведені заявником в заяві про відвід судді, не дають підстав для застосування відводу судді.

Розглядаючи заяву про відвід, суд зазначає, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" (безсторонність) судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку №3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Отже, прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Правову оцінку дій суду під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно відповідний суд згідно процесуальним законодавством в межах провадження відповідної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, необхідно зауважити, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Враховуючи викладене, заявлений відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Однак, подана заявником заява про відвід судді Лиска І.Г. таких аргументів та доказів не містить.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу судді дії суду під час розгляду справи, заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами чи процесуальні рішення судді під час здійснення правосуддя.

Подання заяви про відвід судді, яка містить лише припущення, свідчить про неповагу до суду.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 КАС України).

Інших доводів щодо упередженості та необ`єктивності судді Лиска І.Г., крім ненадання йому справи для дистанційного ознайомлення, а також направлення копії матеріалів справи на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або шляхом розміщення Київським окружним адміністративним судом повного обсягу матеріалів у електронній справі Електронного суду, в заяві заявника не наведено.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Оскільки заявлений відвід обумовлений незгодою заявником з процесуальними рішеннями судді Лиска І.Г., суд вважає заяву про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г. у даній адміністративній справі такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 36, 37, 40, 243, 248, 256 КАС України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лиска І.Г. відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Лапій С.М.