Справа № 300/1293/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/1293/24 пров. № А/857/7387/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Главач І.А.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 21 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

19 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ) щодо нарахування та виплати йому з 01.02.2022 у повному розмірі доплати у сумі 2000 грн до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб";

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу з 01.02.2022 в повному розмірі щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" до моменту внесення законодавчих змін чи іншого нормативно-правового регулювання у частині обмеження (необмеження) пенсії осіб, яким пенсія призначена та виплачується відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 у частині вимог за період з 01.02.2022 по 18.08.2023 залишено без розгляду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 300/1293/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 19.08.2023 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

Зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу з 19.08.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», а припинення такої виплати є протиправним.

Щодо вимог в частині проведення перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, то суд відмовив у їх задоволенні, оскільки такі є передчасними.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просив скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення його позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник послався на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначив, що судом першої інстанції належним чином не досліджено докази, надані позивачем, оскільки з наданого суду перерахунку його пенсії чітко видно, що така обмежується відповідачем при кожному перерахунку його пенсії.

Окрім того, скаржник звертає увагу, що судом першої інстанції безпідставно залишено частину його позовних вимог без розгляду, оскільки строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ГУ ПФУ просило апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію, призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" (далі Постанова №713), яка набрала чинності 16.07.2021, зокрема, вирішено установити з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018 щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

З 01.08.2021 до пенсії позивача призначено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, що підтверджується протоколом за пенсійною справою № МВС від 01.08.2021.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі № 300/3147/21, що набрало законної сили 11.01.2022, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України за № 22/6-1480 від 12.04.2021 про розмір його грошового забезпечення та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України за № 22/6-1480 від 12.04.2021 про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому відповідно до розрахунку за пенсійною справою МВС від 01.03.2022 щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн згідно з Постановою №713 до розміру пенсії позивача не нараховано.

Згодом згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі № 300/2143/22, що набрало законної сили 31.10.2022, визнано дії ГУ ПФУ в частині застосування при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії вимог першого речення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ зі змінами неправомірними та зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 12.04.2021 № 22/6-1480, і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.12.2019 у повному обсязі без обмеження, встановленого першим реченням частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ зі змінами, у зв`язку із невідповідністю такого обмеження вимогам Конституції України.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 за №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 за №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з 01.03.2022 та 01.03.2023 відповідно ОСОБА_1 установлено підвищення пенсії та проведено перерахунок пенсії позивача із застосуванням обмеження максимального розміру цієї пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність при її виплаті, що складає 19340,00 грн з 01.03.2022 та 20930,00 грн з 01.03.2023.

Надалі Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.03.2023 у справі № 300/2143/22 роз`яснив, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі № 300/2143/22 діє в часі до моменту внесення законодавчих змін чи іншого нормативно-правового регулювання в частині обмеження (необмеження) пенсії осіб, яким пенсія призначена та виплачується відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Як слідує із розрахунку за пенсійною справою № (МВС), 01.04.2023 відповідачем, з урахуванням ухвали суду, здійснено перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність в сумі 25131,06 грн.

Згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі № 300/2143/22, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 про роз`яснення судового рішення скасовано та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі № 300/2143/22.

Відповідно до розрахунку за пенсійною справою № (МВС), з 01.10.2023 ГУ ПФУ здійснює виплату пенсії позивачу із застосуванням обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, зокрема, підсумок пенсії (з надбавками) становить 25131,06 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 20930,00 грн, що підтверджується також матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 у справі №300/7108/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.03.2022 по 28.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України від 12.04.2021 за № 22/6-1480, з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 за №118, враховуючи раніше проведені платежі. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.03.2023 по 31.03.2023 та з 01.10.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України від 12.04.2021 за №22/6-1480, з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 за №168 та постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 за №118, враховуючи раніше проведені платежі.

18.08.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату доплати до пенсії відповідно до Постанови №713 у розмірі 2000,00 грн.

ГУ ПФУ листом від 11.09.2023 відмовлено у проведенні доплати до пенсії та вказано, що згідно з Постановою №713 коли пенсія вказаним особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата встановлена абзацами першим та другим цього пункту не виплачується, окрім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Оскільки внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 08.12.2021 справа №300/3147/21 розмір пенсії позивача збільшився на більш ніж на 677,39 грн, то позивач втратив право на таку доплату.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), нормами якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно Закону України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 43 Закону № 2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинною.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частину 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Наведене означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, внесені Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20.12.2016 (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії.

Окрім того, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон № 2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у частині, що не вирішується нормами Закону № 2262-XII.

Застосування положень Закону № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Висновки по цій справі не спростовують можливість застосування норм Закону України № 3668-VI щодо осіб, яким положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, що у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Вказана вище правова позиція викладена постановах Верховного Суду від 09.11.2020у справі № 813/678/18 та від 09.02.2021 у справі № 640/2500/18, яку в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховано апеляційним судом під час вирішення цього спору.

Апеляційним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що пенсійним органом при черговому перерахунку пенсії позивача обмежується її розмір десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, з огляду на викладені фактичні обставини справи, апеляційним судом встановлено, що ГУ ПФУ протиправно ухиляється від проведення виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, а тому вимоги його апеляційної скарги у цій часині є цілком обґрунтованими та правомірними.

Щодо вимог скаржника про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови № 713 з 01 лютого 2022 року апеляційний суд зазначає таке.

Ухвалою суду від 13.03.2024 на підставі статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 у частині вимог про нарахування та виплату доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно з Постановою №713 за період з 01.02.2022 по 18.08.2023 залишено без руху.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у клопотанні від 15.03.2024, та відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку звернення до суду із цим позовом у частині вимог про нарахування та виплату доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно з Постановою №713 за період з 01.02.2022 по 18.08.2023. Позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у частині вимог про нарахування та виплату доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно з Постановою №713 залишено без розгляду.

Вказана ухвала від 20.03.2024 позивачем не оскаржувалась у встановленому процесуальним законом порядку та набрала законної сили, а тому апеляційний суд не надає такій оцінку в межах оскарження цього судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром не відповідають встановленим обставинам справи, у той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню із задоволення відповідних вимог позивача.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 300/1293/24 у частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром та таку вимогу задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 19 серпня 2023 року.

У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар