Справа № 277/1032/24
Суддя: Гресько В. А.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/1032/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Греська В.А.

при секретарі с/з Дідус Т.В.

розглянувши в смт Ємільчине адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Цивінського Владислава Андрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

19.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який надійшов 24.07.2024 року, до поліцейського 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Цивінського В.А., в якому просив визнати дії відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови неправомірними та скасувати постанову серії ЕНА №2573295 від 09.07.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вимоги мотивує тим, що 09.07.2024 року відповідачем ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕНА №2573295 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, зазначивши, що в постанові відсутні посилання на докази, які могли б свідчити про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідач провів розгляд справи про адміністративне правопорушення з грубим порушенням закону, не встановив всіх обставин справи та не дав йому скористатися своїми правами.

29.07.2024 року по даній справі відкрито провадження та справу було призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі. Від представника відповідача 21.08.2024 року до суду надійшов відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог, зазначивши, що cтарший сержант поліції Цивінський В.А., маючи законні підстави для проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, повідомив позивачу його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, відповідно до вимог статей 287, 289, 307, 308 КУпАП, роз`яснив строки й порядок виконання постанови про накладення штрафу та оскарження постанови. Заслухавши права та обов`язки позивач жодного клопотання не заявив. Проте, після прийнятого поліцейським рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, позивч почав стверджувати, що поліцейський завершив розгляд справи, не давши можливості скористатися йому своїми правами, зокрема щодо заявлення клопотань про допит свідків. Однак, такий факт знову ж таки не відповідає дійсності, що підтверджується долученими відеозаписами. По завершенню розгляду справи, керуючись вимогами ст.283 КУпАП, поліцейський виніс оскаржувану постанову серії ЕНА №2573295 від 09.07.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо відсутності в постанові посилання на докази, що підтверджують факт правопорушення, представник відповідача повідомляє, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №536/583/17 від 14 лютого 2018 року визначено, що за приписами пункту 5 розділу IV Інструкції №1395, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, колегія суддів касаційного суду прийшла до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Відтак, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог ст.283 КУпАП із відображенням усіх необхідних відомостей, а також форми та бланку, визначених Інструкцією №1395 від 07 листопада 2015 року (Додатки 5, 12).

Щодо визнання дій інспектора протиправними представник відповідача зазначив, що інспектор управління, який виніс постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, виконував обов`язок покладений на поліцейського п. 2, 3, 4, 5, 11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії постанови серії ЕНА №2573295 від 09.07.2024 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 09.07.2024 року о 22 годині 47 хвилин в м. Львів по вул. Городоцька, 4, він, керуючи автомобілем Hyundai Sonata, д/н НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.22 з додатковою табличкою 7.5.3 та здійснив поворот праворуч, чим порушив п.8.4 в) ПДР.

В даній постанові міститься підпис ОСОБА_1 про отримання ним копії постанови, зазначено, що з постановою не згоден.

Вказана постанова винесена поліцейським 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом досліджено відеозаписи з бодікамери, додані представником відповідача до відзиву на позовну заяву. З вказаних відеозаписів слідує, що 09.07.2024 року о 22:41 працівник поліції у населеному пункті зупиняє водія автомобіля та вказує йому з`їхати вправо в напрямку його руху. Водій автомобіля зупиняється. Працівник поліції представляється як старший сержант поліції ОСОБА_2 . Його колега, що здійснював зупинку автомобіля, повідомляє про порушення водієм ПДР. Водій не погоджується з порушенням, зазначає, що знаку не видно, повертав праворуч, оскільки на розмітці не було букви «А». На пропозицію працівника поліції ОСОБА_2 водій надає посвідчення водія, паспорт. В подальшому ОСОБА_2 встановлює місце проживання ОСОБА_1 , вносить дані в електронний пристрій. Після цього ОСОБА_2 роз`яснює ОСОБА_1 права та обов`язки, повідомляє останньому, що якщо бажаєте скористатися своїм право, то повідомте, санкція передбачає 340 грн. штрафу, накладаю на Вас 340 грн. штрафу. ОСОБА_1 запитує у ОСОБА_2 чи закінчив він розгляд справи, на що останній відповідає: «Так». ОСОБА_1 зауважує ОСОБА_2 , що розгляд справи мав здійснювати його напарник, оскільки він спостерігав за рухом його транспортного засобу і вирішив зупинити, а тому він має розглядати справу. ОСОБА_2 пояснює, що нема такого. ОСОБА_1 запитує ОСОБА_2 про те, яким чином напарник йому передав фото-, відеофіксацію вчинення ним порушення та зазначає, що йому зачитали права, прийняли рішення, однак не запитали його чи має він щось зауважити. ОСОБА_1 пояснює, що його зупинив інший працівник поліції (запитує у нього прізвище) молодший лейтенант ОСОБА_4 , який сказав, що бачив порушення ПДР, однак підійшли Ви (вказує на Цивінського) і починаєте розгляд справи. ОСОБА_1 запитує у ОСОБА_2 : Звідки Ви знаєте, що я порушив правила дорожнього руху? Де фото-, відео фіксація правопорушення? ОСОБА_4 відповідає, що докази порушення ПДР знаходяться у машині. ОСОБА_1 просить їх показати та зауважує, що особа заявляє йому права і каже, що склала 340 грн. ОСОБА_1 запитує у ОСОБА_2 : «Де мої права? Де я ними скористався?». ОСОБА_1 зауважує, що його зупинив ОСОБА_4 і просить, щоб той хто його зупиняв, показав вчинення порушення ним ПДР. ОСОБА_1 запитує у ОСОБА_4 , чому він не розглядав справу, на що останній відповідає, що це не має значення. ОСОБА_1 зазначає ОСОБА_2 , що справу розглянуто незаконно. ОСОБА_2 пояснює, що розгляд справи працівником поліції, який не зупиняв транспортного засобу, не має принципового значення, не критично. ОСОБА_1 ознайомлюється з постановою та зазначає, що відомості про те, що додається до постанови, відсутні, жодним словом ніхто не сказав, що порушення зафіксовано на камеру. ОСОБА_1 пояснює ОСОБА_2 , що коли він зачитав йому його права, то після цього потрібно було його запитати, чи має він щось сказати, а не виносити рішення, повинні зазначити, яким чином, на який засіб було зафіксовано його правопорушення. ОСОБА_1 зазначає, що має трьох свідків, які підтвердять, що розмітка там показувала без знака «А» поворот направо і світло там погане, знака не видно, жодних доказів правопорушення у працівників поліції немає. ОСОБА_1 запитує у працівника поліції чи допитав він свідків, на що останній відповідає, що не було потреби. ОСОБА_1 говорить, що він хоче, щоб допитали свідків, заявив би клопотання, але ОСОБА_2 закінчено розгляд справи, він не дав йому можливості скористатися своїм правом заявити клопотання.

26.04.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Оскаржувана постанова серії ЕНА №2573295 від 09.07.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП не містить жодного посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, в ній відсутні посилання на будь-який доказ, який здійснює фіксацію такого порушення. Пункт 7 постанови (до постанови додаються) не містить жодного посилання.

За правилами Розділу ІІІ п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 7.11.2015р. за №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Так, із наданих представником відповідача відеозаписів встановлено, що процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано не було.

Із відеозаписів встановлено, що посадова особа УПП у Львівській області Цивінський В.А. не оголосив, що він розпочав розгляд справи, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності. Після роз`яснення ОСОБА_1 його прав, відразу повідомив про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 340 грн., закінчив розгляд справи, не давши можливості скористатися ОСОБА_1 своїми правами, оскільки останній зазначив, що хотів заявити клопотання про допит свідків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поліцейським УПП у Львівській області не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати свої права, передбачені законом. Такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією ID: 0879-3591-8636-3987 від 19.07.2024 року.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 сформована правова позиція щодо необхідності сплати судового збору у справах про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відповідно до якої чинне законодавство (Закон № 3674-VI) містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 березня 2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, позивачу достатньо було здійснити оплату судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 ЗУ «Судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 76, 77, 90, 134, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Цивінського Владислава Андрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії поліцейського 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Цивінського Владислава Андрійовича під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови серії ЕНА №2573295 від 09.07.2024 року неправомірними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2573295 від 09.07.2024 року, винесену поліцейським 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Цивінським Владиславом Андрійовичем, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з (Отримувач: ГУК у Жит. обл./ТГ смт Ємільчине/22030101, номер рахунку: UA 0006757, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)») переплачену суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Гресько