Справа № 166/1235/24
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/1235/24
провадження 2-а/166/19/24
РІШЕННЯ

іменем України

28 серпня 2024 року сел. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.

за участю секретаря Заєць Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

ОСОБА_1 23 серпня 2024 року звернувся в суд із позовом, який мотивує тим, що 11 липня 2024 року він звернувся до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання відстрочки, оскільки виховує 4 дітей. У центрі йому повідомили, що він не перебуває на обліку, а тому мусить заплатити штраф. У подальшому йому було надіслано постанову № 1324-24 від 25.07.2024, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності й накладено штраф у розмірі 17000 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 було порушено правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язних та резервістів", затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку. Однак, в чому саме полягає порушення зазначених нормативних актів у постанові не зазначено. При цьому, згідно з оскаржуваною постановою суть правопорушення полягає саме в тому, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку, що не відповідає дійсності.

Уважає, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено факт порушення ним правил військового обліку, зокрема неперебуванням на військовому обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Також звернув увагу, що він не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП з 2018 року, оскільки зміни до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та норма ч 3 ст. 210 КУпАП уведена в дію лише 19 травня 2024 року, одночасно із вказівкою 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку. Таким чином, притягнення його 21 червня 2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії.

За наведених обставин просить визнати вказану постанову протиправною та скасувати її, провадження у даній справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушенн

Ухвалою від 18.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 серпня 2024 року.

Судове засідання 23 серпня 2024 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої у відпустці.

Представник відповідача 27 серпня 2024 року подав відзив на позов, у якому заначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 позовні вимоги не визнає та уважає їх безпідставними. Зазначив, що згідно з обліковими даними 2012 року та на підставі ст. 18 п. пп. 5 та ст. 37 п. 1 пп. 2-7 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ОСОБА_1 був знятий з обліку призовників та звільнений від призову на строкову військову службу і зарахований у запас, як такий, що був раніше засудженим. Позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документа. Уважає, що позивачем було вчинено триваюче правопорушення, яке було зафіксовано та припинено протоколом № 1324 від 11.07.2024, а тому жодних правових підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав із підстав, зазначених у ній. Пояснив, що був засуджений вироком Ратнівського районного суду Волинської області, у зв`язку з чим звільнений від проходження строкової служби. Однак про необхідність його явки до військового комісаріату для взяття на військовий облік та отримання військово-облікового документа його ніхто не повідомляв, будь-яких викликів він не отримував.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд установив, що 11 липня 2024 року старший офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 склав щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, будучи військовозобов`язаним, 11 липня 2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення військово-облікових документів, де в ході перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 ніде не перебував на військовому обліку з 2018 року без поважних причин, чим порушив вимоги Закону України "Про оборону України", абз. 8 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Постанови КМ України № 1487 "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів"

У подальшому тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_3 постановою № 1324-24 від 25.07.2024 притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17000 грн за те, що він під час дії особливого періоду, будучи військовозобов`язаним, 11 липня 2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення військово-облікових документів, де в ході перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 ніде не перебував на військовому обліку з 27 квітня 2012 року без поважних причин, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 19, ст. 23 Правил військового обліку призовників і війсьвозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозбов`язаних, затверджених Постановою КМ України від 30.12.2022 № 1487.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 11.07.2024, у такому взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучаються та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, з фабули протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку з 2018 року, водночас згідно з постановою від 25.07.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неперебування на військовому обліку з 27 квітня 2012 року.

Згідно з постановою № 1324-24 від 25.07.2024 вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 та витягом з книги протоколів засідань призовної комісії.

З доданого до відзиву представником відповідача витягу з книги протоколів засідань призовної комісії протокол № 4 від 27.04.2012 установлено, що ОСОБА_1 рішенням призовної комісії згідно з ст. 18 п. 1 пп. 5 та ст. 37 п. 1 пп. 2-7 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено від призову на строкову військову службу і зараховано у запас, як такого, що був раніше засуджений. Зобов`язано працівника ОСОБА_4 видати військовий квиток.

Статтею 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" установлено обов`язок призовникам, військовозобов`язаним та резервістам самостійно з`явитись у семединний строку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий обліку лише у разі прибуття до нового місця проживання та взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Водночас, відповідно до вимог абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, зобов`язано призовників, військовозобов`язаних та резервістів: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, ОСОБА_1 з 27 квітня 2012 року набув статус військовозобов`язаного та зобов`язаний був з`явитись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та оформлення військово-облікових документів. Обов`язку самостійно з`явитись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік у ОСОБА_1 не виникало, оскільки він свого місця проживання не змінював, на облік внутрішньо переміщеної особи не ставав.

Однак з наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснення убачається, що він будь-яких викликів до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік у статусі військовозобов`язаного та оформлення військово-облікових документів не отримував.

За наведених обставин, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів виклику позивача для взяття на облік військовозобов`язаних, а також доказів вжиття органом, на який покладено ведення військового обліку військовозобов`язаних, заходів щодо взяття військовозобов`язаного на військовий облік, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у неперебуванні на військовому обліку з 27 квітня 2012 року та порушення правил військового обліку не доведена.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

На виконання вищевказаних норм законодавства позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений Законом строк, отже підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП судом не встановлено.

У рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

За принципом презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення залишається недоведеним.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимим доказами винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, із урахуванням установлених обставин, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог: скасування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_3 № 1324-24 від 25.07.2024 у частині накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 143, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1324-24 від 25.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП і накладення штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити за відсутністю складу адмінправопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення повного рішення 29 серпня 2024 року о 16 год 30 хв.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун