Справа № 520/10499/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Полях Н.А.

27 серпня 2024 р. Справа № 520/10499/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

18.04.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць І.М. по закінченню виконавчого провадження №73768891 від 01.04.2024 року без виконання рішення суду та ухваленню постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №73768891 від 01.04.2024 року;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову головного державного виконавця Коломієць І. М. про закінчення виконавчого провадження №73768891 від 01.04.2024 року та поновити виконавче провадження по даній справі.

Одночасно позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, та надано позивачеві строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом надати до суду: доказів, які підтверджують майновий стан особи або оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

07.06.2024 року на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло повторна заява/клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона є малозабезпеченою особою, проживає разом із чоловіком, який є пенсіонером та отримує незначну пенсію за віком, яка є основним та єдиним джерелом існування їхньої сім`ї.

До заяви додала: відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 07.06.2024 року, за період з 1 кварталу 2023 року по 1вартал 2024 року; довідку Форми ОК-5; довідку про доходи ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Повертаючи адміністративний позов на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 17.06.2024 року (з урахуванням терміну більшого, ніж необхідно на поштовий перебіг) недоліки позовної заяви не усунуті.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що на наступний день після отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, 07.06.2024 року нею до суду надано клопотання про звільнення від сплати судового збору та докази, які підтверджують тяжке матеріальне становище, однак суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу не взяв до уваги надані нею на виконання вимог ухвали клопотання та докази.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 320 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про , звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, .

Судовим розглядом справи встановлено, що заява позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору від 07.06.2024 року, яка зареєстрована Харківським окружним адміністративним судом 07.06.2024 року вх. № 01-26/55818/24, станом на 17.06.2024 року судом не розглянута та не вирішена.

За положеннями пункту 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачем, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, які залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відтак, ухвала суду від 17.06.2024 року про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 саме з підстав невиконання ухвали суду від 02.05.2024 року про залишення позову без руху, у зв`язку з несплатою позивачкою судового збору прийнята передчасно.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц