Справа № 280/7991/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

27 серпня 2024 рокуСправа № 280/7991/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у непроставленні у військово-обліковому документі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмітки про виключення його з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 проставити у військово-обліковому документі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмітки про виключення його з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 28.09.2010;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповернення військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повернути військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_1 , вручивши особисто;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії;

стягнути з бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом: заборонити ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти дії, пов`язані з постановленням на військовий облік, поданням у розшук до органів Національної поліції України для доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення військового обліку, прийняття наказу про призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що позивач 28.09.2010 постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним з виключенням з військового обліку. Вказані дані були внесені до військового квитка позивача, але не була проставлена відмітка (штам) про виключення з військового обліку. Також вказаний факт підтверджується у електронному військово-обліковому документі Резерв+ позивача. 19.08.2024 позивач звернувся до відповідача з метою проставлення відмітки про його виключення з військового обліку в наслідок непридатності до військової служби за станом здоров`я, відповідно до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Разом з тим, відповідна відмітка про його виключення з військового обліку відповідачем так і не була проставлена в його військовому квитку, натомість видано направлення для проходження військово-лікарської комісії № н/4488 від 19.08.2024, картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного та бланк довідки військово-лікарської комісії, а також повістку №3575 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 до 02.09.2024 (в день закінчення ВЛК). Крім того, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 було вилучено військовий квиток позивача та не повернено. Позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 допущено протиправну поведінку, яка полягає у непроставленні у військово-обліковому документі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмітки про виключення його з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та направленні його для проходження військово-лікарської комісії для постановлення на військовий облік. На теперішній час у позивача виникли обгрунтовані підстави вважати, що ІНФОРМАЦІЯ_8 може вчиняти активні дії щодо призову його на військову службу, оскільки відповідач заперечує той факт, що позивач є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та не має статусу військовозобов`язаного. Такі побоювання зі сторони позивача виникли після вручення ІНФОРМАЦІЯ_7 направлення на проходження військово-лікарської комісії №н/4488 від 19.08.2024, картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного та бланк довідки військово-лікарської комісії, а також повістку №3575 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 до 02.09.2024 (в день закінчення ВЛК) «з метою визначення призначення на особливий період.». Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_9 згідно Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженою Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 може направити подання у розшук до органів Національної поліції України для доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення військового обліку. Просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову визначені статтею 152 КАС України.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 152 КАС України.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно приписів ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання позитивного (для позивача) рішення суду. Також суд вважає за необхідне відмітити, що приймаючи ухвалу про вжиття заходів по забезпеченню позову, суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Слід зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними та адекватними заявленим позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 26.04.2019 у справі № 826/16334/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Судом установлено, що постановою ВЛК Центрального об`єднаного районного військового комісаріата м.Запоріжжя від 28.09.2010 позивач визнаний непридатним з виключенням з військового обліку. Вказані дані були внесені до військового квитка позивача, але не була проставлена відмітка (штам) про виключення з військового обліку.

Зазначене підтверджується військово-обліковим документом, який сформовано через застосунок «Резерв+» 23.06.2024.

19.08.2024 позивач звернувся до відповідача з метою проставлення відмітки про його виключення з військового обліку в наслідок непридатності до військової служби за станом здоров`я, відповідно до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Позивач зазначив, що відповідна відмітка про його виключення з військового обліку відповідачем так і не була проставлена в його військовому квитку, натомість видано направлення для проходження військово-лікарської комісії №н/4488 від 19.08.2024, картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного та бланк довідки військово-лікарської комісії, а також повістку №3575 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 до 02.09.2024, копії яких містяться в матеріалах справи.

Також позивач зазначає, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 було вилучено військовий квиток позивача та не повернено.

Позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 допущено протиправну поведінку, яка полягає у непроставленні у його військово-обліковому документі відмітки про виключення його з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та направленні його для проходження військово-лікарської комісії для постановлення на військовий облік, у зв`язку з чим у позивача виникли підстави вважати, що відповідач може вчиняти активні дії щодо призову його на військову службу, оскільки відповідач заперечує той факт, що позивач є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та не має статусу військовозобов`язаного.

Пунктом 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Відповідно до пункту 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2).

При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Як було зазначено вище, позивач звернувся до відповідача для проставлення відмітки про його виключення з військового обліку, але відповідач відмовився проставити таку відмітку, видав направлення для проходження ВЛК та вилучив військово-обліковий документ позивача.

Суд зазначає, що негативні наслідки від вжиття відповідних заходів забезпечення позову є явно неспівмірними з негативними наслідками, які можуть настати в разі призову позивача на військову службу.

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку, що такі заходи забезпечення позову, про який просить позивач, є адекватним та співмірним із заявленими позовними вимогами. Він спрямований виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та не має на меті вирішення спору по суті.

Суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником доведено умову застосування заходів забезпечення позову, а саме, доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, надавши оцінку доводам заявника, суд дійшов висновку про співмірність способу вжиття заходів забезпечення позову із позовними вимогами, з якими заявник звернувся до суду, а також про адекватність та достатність таких заходів.

Водночас суд звертає увагу на те, що вжиті заходи забезпечення позову не позбавляють позивача від виконання обов`язків військовозобов`язаного, встановлених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, зокрема та невиключно, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ним документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях), проходити медичний огляд тощо.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 154 КАС України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти дії, пов`язані з постановленням на військовий облік, поданням у розшук до органів Національної поліції України для доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення військового обліку, прийняття наказу про призов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі №280/7991/24.

Копію ухвали про забезпечення адміністративного позову направити учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова