Справа № 200/2219/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року справа №200/2219/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року (повне судове рішення складено 07 травня 2024 року) у справі № 200/2219/24 (суддя в І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Управління), в якому просив:

визнати бездіяльність, дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за періоди роботи в Росії з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.04.2004 по 01.07.2004, з 01.09.2004 по 31.12.2004, з 01.02.2005 по 30.04.2005, з 01.01.2006 по 31.03.2014, з 01.05.2014 по 31.03.2015, з 01.07.2015 по 31.08.2016, з 01.01.2019 по 31.12.2019;

зобов`язати Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2024 з урахуванням довідок про заробітну плату за періоди роботи в росії з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.04.2004 по 01.07.2004, з 01.09.2004 по 31.12.2004, з 01.02.2005 по 30.04.2005, з 01.01.2006 по 31.03.2014, з 01.05.2014 по 31.03.2015, з 01.07.2015 по 31.08.2016, з 01.01.2019 по 31.12.2019.

В обґрунтування позову вказано, що позивач 01.03.2024 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату роботи в росії за періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.04.2004 по 01.07.2004, з 01.09.2004 по 31.12.2004, з 01.02.2005 по 30.04.2005, з 01.01.2006 по 31.03.2014, з 01.05.2014 по 31.03.2015, з 01.07.2015 по 31.08.2016, з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Однак, відповідач листом від 18.03.2024 відмовив у здійсненні перерахунку пенсії.

Вважаючи такі дії органу пенсійного фонду протиправними, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду та не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.03.2024 про перерахунок пенсії.

Зобов`язано Управління розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.03.2024, із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правових висновків суду.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач до Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії у встановленому законом порядку не звертався.

Натомість 01.03.2024 за вх. № 4823/Ц-0500-24 електронною поштою надійшла заява від позивача, в якій останній просив здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату.

Вказану заяву розглянуто відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Судом першої інстанції під час прийняття рішення проігноровано вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (які не передбачають можливості звернення осіб із заявами про перерахунок пенсії у довільній формі) та не взято до уваги той факт, що позивачем не вчинено дій, спрямованих на здійснення перерахунку пенсії у встановленому законом порядку.

Також суд першої інстанції дійшов хибних висновків про відмову відповідача у розгляді заяви позивача та у здійсненні перерахунку пенсії позивачеві, оскільки заяву позивача розглянуто згідно діючого законодавства, а рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії відповідачем не приймалося.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

01.03.2024, засобами електронної пошти, позивач надав Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву, в якій просив здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату, вказана заява зареєстрована за вх.№ 4823/Ц-0500-24.

Листом відповідача від 18.03.2024 №6092-4823/Ц-02/8-0500/24 ОСОБА_1 повідомлено, що подана заява до Головного управління не відповідає вимогам п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1), тому вона кваліфікована та зареєстрована як звернення громадян від 01.03.2024 № 4823/Ц-0500-24. Одночасно позивачу повідомлені відомості стосовно розрахунків, проведених по пенсійній справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходив з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до ст. ст. 3, 19, 46 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до вимог Закону № 1058 постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 25.11.2005 № 22-1 ( далі Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); (…) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 1.8 розділу І Порядку № 22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про (…), перерахунок пенсії (…) приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з пунктом 4.3 розділу 4 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

На підставі пункту 4.7 розділу 4 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що у разі звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про проведення перерахунку або про відмову в його проведенні. При цьому, рішення про відмову має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Слід звернути увагу, що Верховний Суд неодноразово, зокрема, в постановах від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17, від 26.02.2020 у справі № 541/543/17-а, від 16.12.2021 у справі № 500/1879/20, зазначав про утримання від надмірного формалізму, якщо позивач при зверненні до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії, її перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший не дотримався порядку звернення, проте зміст такої заяви містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з письмовими заявами довільної форми до відповідача про перерахунок його пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату.

При цьому заяви позивача містили чітку вимогу про перерахунок його пенсії відповідно до ст. 40 Закону № 1058 з урахуванням поданих довідок про заробітну плату.

При цьому, неналежна форма заяви позивача не була підставою для відмови у проведенні відповідного перерахунку пенсії.

За таких обставин оформлення заяви не на бланку, як визначено Порядком № 22-1, не може бути підставою для порушення прав позивача на отримання рішення пенсійного органу за результатом розгляду його заяви про перерахунок пенсії.

Як свідчать матеріали справи, відповідач за заявою позивача про перерахунок пенсії жодного рішення не приймав, відповідь на заяву надав листом, чим порушив положення частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та пункту 4.3 Порядку № 22-1.

Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера, - верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з обранням належного способу захисту порушеного права, а саме шляхом визнання бездіяльності відповідача щодо не належного розгляду заяви поданої з метою проведення перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про проведення перерахунку пенсії та додані до неї документи із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правових висновків суду.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків місцевого суду.

Щодо посилання апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судового збору.

Оскарженим рішенням стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

За ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовні вимоги частково задоволені шляхом обрання наведеного вище способу захисту порушеного права, судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені позивачем.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року у справі № 200/2219/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 29 серпня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук