Справа № 420/20815/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 серпня 2024 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року у справі № 420/20815/23 позов ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди в період з 01.01.2021 року по 16.08.2022 року з розрахунку встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн.

Зобов`язано Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснити нарахування ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року з розрахунку встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн., та суддівської винагороди за період з 01.01.2022 року по 16.08.2022 року з розрахунку встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн., та здійснити виплату донарахованих сум.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Встановлено судовий контроль за виконанням цього рішення суду, а саме - зобов`язано Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області подати звіт про виконання цього рішення суду. Встановити строк для подання звіту - три місяці, що обчислюється з дати набрання цим рішенням суду законної сили.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року у справі № 420/20815/23 залишено без змін.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 року у прийнятті звіту Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області про виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду та накладення на керівника відповідача штрафу задоволено частково. Встановлено Територіальному управлінню державної судової адміністрації України в Херсонській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23. Зобов`язано Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області подати протягом трьох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23. Попереджено Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_1 відмовлено.

29.07.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області надійшов звіт про виконання рішення суду по справі № 420/20815/23, який обґрунтований наступним.

Так, Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області зазначає, що на виконання рішення суду Територіальними управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснено перерахунок за вказані в ньому періоди, сума заборгованості складає 252003,13 гривень.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до Закону мають право приймати такі рішення, регулюється Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - Закон) і Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845. Так, відповідно до статті 3 Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності в зазначеному державному органі відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Абзацом десятим пункту 25 Порядку визначено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", метою якої є виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, а завданням - є виплата заборгованості за рішеннями судів, ухваленими на користь суддів та працівників апаратів судів, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Саме в межах зазначеної бюджетної програми передбачені бюджетні призначення на асигнування та виплату заборгованості за рішеннями судів, ухваленими на користь суддів та працівників апаратів судів, яка стягується у безспірному порядку на підставі Закону № 4901-VI та Порядку № 845. Такі стягнення на підставі п.9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, Закону № 4901-VI та Порядку № 845 здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Державною судовою адміністрацією України, як головним розпорядником коштів, листом від 06.05.2024 року за вих. 11-10867/24 доведено до відома Територіальних управлінь інформацію стосовно виконання судових рішень на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя необхідно здійснювати лише за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів, працівників органів і установ системи правосуддя". Крім того зазначено, що з метою перевірки законності використання коштів Державного бюджету України Державною аудиторською службою України з 31.08.2023 року по 16.02.2024 року в Державній судовій адміністрації України було проведено фінансовий аудит виконання бюджетних програм за КПКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» та за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, працівників органів і установ системи правосуддя». За результатами аудиторського звіту державного фінансового аудиту виконання Державною судовою адміністрацією України бюджетних програм 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя", 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" за період з 01 січня 2021 року по 30 червня 2023 року від 08.03.2024 № 000800-22/10 та згідно з актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної судової адміністрації України за період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року від 16.02.2024 № 000800-21/7 визнано нецільовим використанням бюджетних, коштів, розпорядниками нижчого рівня на виплату суддівської винагороди за рішеннями судів, винесених на користь суддів, за КПКВК 0501020 за КЕКВК 2113 «Суддівська винагорода» на загальну суму 258,8 млн грн., у тому числі: у 2021 році -224,1 млн грн., у 2022 році - 34,7 млн гривень. Також у відповідності до наказу Державної судової адміністрації України № 408 від 28.08.2023 року під час проведення планового внутрішнього аудиту окремих питань діяльності ТУ ДСАУ в Херсонській області за період з 01.01.2022 року по 30.06.2023 року було встановлено, що при наявності окремої бюджетної програми КЕКВК 0501150, ТУ ДСАУ в Херсонській області при відсутності затверджених кошторисами на 2023 рік видатків за бюджетною програмою КЕКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» було виплачено 36426,23 грн. на оплату рішень судів, ухвалених на користь суддів за судовими рішеннями за рахунок видатків за КЕКВК 2113 «Судова винагорода» бюджетної програми за КПКВК 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя", чим порушено вимоги статей 20, 23, 47, 48, 49 Бюджетного кодексу України та відповідно до частини першої статті 119 Бюджетного кодексу України має ознаки нецільового використання бюджетних коштів, оскільки такі витрати повинні здійснюватися за іншою бюджетною програмою КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, працівників органів і установ системи правосуддя", а також згідно пункту 24 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства. У зв`язку з цим виконання зазначеного рішення суду можливо лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" Державною казначейською службою України. У зв`язку з цим виконання зазначеного рішення суду можливо лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" Державною казначейською службою України.

Також, Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області вказує, що бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. З метою виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів Державною судовою адміністрацією України наказом № 61 від 08.02.2024 року затверджено паспорт бюджетної програми та кошторис ТУ ДСАУ в Херсонській області на 2024 рік за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя " в сумі 23, 8 тис. гривень. Станом на 09.05.2024 року здійснено частково безспірне списання виконавчого збору у розмірі 5 400,00 грн. на користь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетерука В.В. про виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 08.12.2023 № 21994 та постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетерука В.В. від 07.09.2023 ВП №72673154. Залишок невиплачених коштів (списання виконавчого збору) згідно з Постановою ВПВР УЗПВ ПМУ МЮ (м. Одеса) від 07.09.2023 ВП №72673154 становить 16889,00 гривень. Станом на 09.05.2024 року залишок невикористаних асигнувань за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» 18400,00 грн. = 23800,00 5400,00. Відповідно до плану асигнувань наступне помісячне фінансування розподілено наступним чином: у травні 3800,00 грн., у листопаді 2600,0 грн., а з червня по жовтень та у грудні по 2000,0 гривень. Станом на 05.07.2024 року були здійснені проплати у травні - 3800,00 грн., у червні - 2000,0 грн, у липні - 2000,0 грн.. Після повної сплати виконавчого збору за Постановою ВПВР УЗПВ ПМУ МЮ (м. Одеса) від 07.09.2023 ВП №72673154, що відбудеться у грудні 2024, головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області буде здійснюватись безспірне списання виконавчого збору за Постановою ВПВР УЗПВ ПМУ МЮ (м. Одеса) від 08.12.2023 ВП №72735077 у розмірі 26800,00 грн. та списання виконавчого збору за Постановою Постанови ВПВР УЗПВ ПМУ МЮ (м. Одеса) від 08.12.2023 ВП №72735212 у розмірі 26800,00 гривень. Наразі на виконанні у Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області знаходиться 19 рішень, серед яких і рішення по справі 420/20815/23 від 13.10.2023, на загальну суму 1 982,2 тис. гривень.

Крім того, відповідач зазначає, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області звернулося з листом за вих. 03-847/24 від 31.05.2024 року про збільшення асигнувань для виконання рішення суду від 13.10.2023 року. Листом від 19.06.2024 року за вих. 11-12938/24 Державна судова адміністрація України повідомила, що видатки в розмірі 10,0 млн. гривень розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, наразі відсутня можливість у виділенні додаткових бюджетних асигнувань за бюджетною Програмою. Також було повідомлено, що ДСАУ листом від 30.04.2024 року № 11- 10400/24 зверталася до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 1318,0 млн. гривень. Однак, Міністерством фінансів України зазначені пропозиції не були підтримані, так як у період дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовується на виконання завдань відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення.

Таким чином, стягнення коштів здійснюється безпосередньо Державною казначейською службою України з вищезазначеної бюджетної програми, що в свою чергу позбавляє ТУ ДСА України в Херсонській області самостійно виконати дане рішення. Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Таким чином, виплата нарахованих заявнику на виконання рішення суду коштів вже залежить не від дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, а від фінансування відповідними органами для її здійснення.

Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області вказує, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року по справі № 420/20815/23 виконується Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області відповідно до покладених судом зобов`язань та у межах повноважень, визначених законодавством однак, дефіцит бюджетних асигнувань у Територіального управління (як розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня) позбавляє боржника можливості виконати його у спосіб, передбачений бюджетним законодавством України.

З огляду на викладене, Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області просить суд прийняти звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 30.07.2024 року суд прийняв до розгляду звіт Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області про виконання рішення суду по справі № 420/20815/23, ухвалив вирішення звіту здійснити в порядку письмового провадження та встановив ОСОБА_1 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданого звіту.

05.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд не приймати звіт Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23; встановити новий строк для подання Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Херсонській області звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23; накласти на керівника Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області штраф в передбаченому законом розмірі за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 та ненадання доказів його часткового виконання, в тій частині можливість виконання якої не заперечується Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Херсонській області.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач зазначає, що до звіту фактично не додано доказів виконання рішення суду навіть в частині нарахування ОСОБА_1 суддівської винагороди за вказані у рішенні суду періоди. При цьому, ні позивачу як стягувача, ні органу виконавчої служби, ТУ ДСА не повідомило про виконання рішення суду в частині нарахування суддівської винагороди ОСОБА_1 з наданням належних підтверджень виконання рішення суду в цій частині. Доданий до звіту розрахунковий лист, який на думку ТУ ДСА є таким підтвердженням, не може бути прийнятий судом як належний доказ часткового виконання рішення, оскільки він не містить обов`язкових реквізитів документа (відомостей про виконавця, підпис, печатка) та фактично є лише розрахунком сум. Відповідно до вимог діючого законодавства при нарахуванні суддівської винагороди повинні бути здійснені всі обов`язкові платежі (податок з доходу, військовий збір), які ТУ ДСА не здійснені, що свідчить про те, що нарахування суддівської винагороди ОСОБА_1 відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року ТУ ДСА до теперішнього часу взагалі не здійснювало й відповідно про невиконання ТУ ДСА рішення суду навіть в цій частині, незважаючи на повторний обов`язок подання звіту про виконання рішення.

Позивач вказує, що у звіті ТУ ДСА безпідставно посилається на норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року, та п. 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, оскільки вказані нормативні акти визначають порядок виконання рішень суду виключно про стягнення коштів державного бюджету, які виконується виключно органами Казначейства України у безспірному порядку без участі боржника. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 є рішенням зобов`язального характеру, яке підлягає виконанню боржником самостійно або в примусовому порядку визначеному ст. 63 розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Також позивач вказує, що у звіті ТУ ДСА безпідставно посилається на результати аудиторської перевірки Державної аудиторської служби України та керується результатами такої перевірки, оскільки результати такої перевірки зазначені у звіті ТУ ДСА не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Крім того, перевірка фінансово-господарської діяльності органів судової влади Державною аудиторською службою України взагалі не передбачена діючим законодавством, у зв`язку з чим Державна аудиторська служба України взагалі не мала права здійснювати таку перевірку, з приводу чого є усталена судова практика, про що зазначено також в рішенні Ради суддів України за № 24 від 01.08.2024 року.

На думку позивача, також є безпідставними посилання відповідача на можливість виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» Державною казначейською службою України. Оскільки, відповідно до вимог діючого законодавства, органами Казначейства України виконуються рішення суду виключно про стягнення коштів державного бюджету та у безспірному порядку без участі боржника, у зв`язку з чим Державна казначейська служба України не уповноважена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено КПКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» та КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя». При цьому, видатки бюджету на оплату праці, в тому числі суддівську винагороду, включені до КПКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя». За КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» здійснюються видатки на виконання рішень судів лише про стягнення коштів не передбачених затвердженими Державним бюджетом іншими видатками та відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». За рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 ТУ ДСА зобов`язано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 саме суддівської винагороди, у зв`язку з чим ці видатки з урахуванням зазначеного повинні бути здійснені ТУ ДСА за рахунок КПКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя», а не КПКВК 0501150.

Крім того, позивач вважає, що Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №333 від 12.03.2012 року, визначені КЕКВК за якими здійснюються видатки Державного бюджету України. Цією Інструкцією дійсно передбачений КЕКВК 2730 «Інші виплати населенню» до якого включені видатки у вигляді виплат, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством. При цьому, КЕКВК 2730 входить до розділу 2.5 КЕКВК 2700 «Соціальне забезпечення» та відповідно до Інструкції до цієї категорії належать: поточні трансферти населенню, у тому числі виплата всіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій; стипендій; пенсій; путівок на оздоровлення, та до яких очевидно не входять видатки державного бюджету на оплату праці. Разом з тим, цією ж Інструкцією чітко передбачений окремий КЕКВК 2113 «Суддівська винагорода» для видатків державного бюджету щодо виплати всіх складових суддівської винагороди передбачених діючим законодавством. За рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 ТУ ДСА зобов`язано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 саме суддівської винагороди, у зв`язку з чим ці видатки з урахуванням зазначеного повинні бути здійснені ТУ ДСА за КЕКВК 2113 «Суддівська винагорода», а не за КЕКВК 2730 «Інші виплати населенню». Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (додаток 7) передбачений загальний фонд видатків на оплату праці по Білозерському районному суду Херсонської області в сумі 11 782 300 грн, чого більш ніж достатньо для оплати праці працівників суду в 2024 році та виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23, оскільки фонд оплати праці працівників Білозерського районного суду Херсонської області становить не більше 3000000 грн.

Також позивач вважає, що витрати на проведення виконавчих дій та сплата штрафів включені ДСА України до паспорту бюджетної програми на 2024 рік за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» безпідставно, оскільки такі видатки не є видатками бюджету на користь працівників системи правосуддя відповідно до рішень суду. При цьому, з доданих до звіту документів вбачається, що ТУ ДСА витрачає кошти за КПКВК 0501150 виключно на оплату витрат на проведення виконавчих дій, та не здійснює виконання за рахунок цієї програми жодного з рішень судів, в тому числі на користь суддів й рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23.

Ухвалою від 06.08.2024 року суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення нового строку подання звіту про виконання рішення та накладення штрафу за невиконання рішення суду по справі № 420/20815/23, ухвалив вирішення заяви здійснити в порядку письмового провадження та встановив Територіальному управлінню державної судової адміністрації України в Херсонській області 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви.

09.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що позивач ОСОБА_1 безпідставно стверджує про не повідомлення йому суми заборгованості відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року. Про суму заборгованості у розмірі 252003,13 гривень позивач був інформований листом за вих. 03-268/24 від 01.02.2024 року. Відповідно до розрахункового листа за лютий 2024 року, наданого суду як доказ часткового виконання рішення суду в електронному вигляді через Електронний кабінет із застосуванням цифрового підпису, у відповідності до рішення суду від 13.10.2023 року здійснено нарахування Строілову у сумі 252003,13 гривень та зазначені утримання обов`язкових платежів у сумі 49140,63 гривень. Борг становить 202862,50 гривень. Тому звинувачення ОСОБА_1 Територіального управління у порушенні вимог чинного законодавства відносно не здійснення обов`язкових платежів є досить дивним і таким, що суперечить наданим доказам.

Також, ТУ ДСАУ в Херсонській області зазначає про правомірне посилання у Звіті на норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, положень Бюджетного кодексу України. Територіальним управлінням у Звіті детально прописано про виконання рішення суду в межах повноважень Територіального управління, надана інформація про безпірне списання органами Казначейства заборгованості по виконавчим документах, інформація стосовно кількості судових рішень, які знаходяться на виконанні, долучені листи до Головного розпорядника коштів про збільшення асигнувань та надані відповіді на них.

Крім того, відповідачем зазначено, що до Територіального управління від ДСАУ за вих. 11-15103/24 від 29.07.2024 року надійшов лист стосовно виконання рішень судів, в якому вкотре наголошено, що виконання судових рішень на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи необхідно здійснювати за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя».

12.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній наполягає на тому, що суду до звіту ТУ ДСА не надало належних доказів виконання рішення суду в частині перерахунку, в тому числі доказів сплати обов`язкових платежів, які здійснюються в обов`язковому порядку при нарахуванні суддівської винагороди.

Також позивач вважає безпідставним посилання відповідача на лист ДСА України від 29.07.2024 року, оскільки цей лист не є нормативним актом, а є лише рекомендацією певних посадових осіб, які фактично є представниками боржника, яким допускаються порушення фінансової дисципліни, а зміст листа не відповідає вимогам діючого законодавства та фактично зводиться до виконання рішень судів про стягнення коштів.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безмовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 4 ст. 382 КАС України, питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Так, з аналізу зазначених норм процесуального права вбачається, що законодавцем регламентовано право суду на застосування судового контролю для забезпечення належного виконання ухваленого ним судового рішення.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі його неподання - встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Між тим, як зазначено вище, право суду на встановлення судового контролю у даній справі реалізовано в рішенні від 13.10.2023 року.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року, зокрема, зобов`язано Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснити нарахування ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року з розрахунку встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн., та суддівської винагороди за період з 01.01.2022 року по 16.08.2022 року з розрахунку встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн., та здійснити виплату донарахованих сум.

В поданому Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Херсонській області звіті зазначено, що на виконання рішення суду Територіальними управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснено перерахунок за вказані в ньому періоди, сума заборгованості складає 252003,13 гривень.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області надано до суду розрахунковий лист за лютий 2024 року, згідно якого здійснено нарахування ОСОБА_1 у сумі 252003,13 грн. з зазначенням про утримання обов`язкових платежів у сумі 49140,63 грн. також в даному розрахункову листі зазначено, що борг підприємства становить 202862,50 грн.

Суд погоджується з доводами позивача, що вказаний розрахунковий лист не є належний доказом, оскільки він не містить обов`язкових реквізитів документа, а саме відомостей про виконавця, підпис, печатка.

При цьому, накладення електронного цифрового підпису на документ поданий через систему «Електронний суд» не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту, а лише засвідчує правовий статус електронної копії документа.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача щодо не надання доказів сплати обов`язкових платежів, які здійснюються в обов`язковому порядку при нарахуванні суддівської винагороди, що на думку позивача свідчить про не проведення перерахунку на виконання рішення, з огляду на наступне.

Приписами підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Приписами підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до приписів податкового законодавства, податок із суми доходу сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати заборгованості зі заробітної плати.

Разом з тим, зі звіту вбачається, що виплата заборгованості на виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року ще не здійснена.

Щодо виконання рішення суду в частині здійснення виплати донарахованих сум, то Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області не заперечується того, що ним не виплачено позивачу перерахованого розміру суддівської винагороди.

Проте, на переконання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, невиконання судового рішення у відповідній частині, обумовлюється незалежними від суб`єкта владних повноважень причинами, а саме відсутністю відповідних бюджетних асигнувань за КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Крім того, Територіальне управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області звернулося з листом за вих. 03-375/24 від 22.02.2024 року про збільшення асигнувань для виконання рішення суду. Листом від 22.02.2024 року за вих. 02-375/24 Державна судова адміністрація України повідомила про відсутність можливості у виділенні додаткових бюджетних асигнувань за бюджетною Програмою.

Також Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області звернулося з листом за вих. 03-847/24 від 31.05.2024 року про збільшення асигнувань для виконання рішення суду від 13.10.2023 року.

Листом від 19.06.2024 року за вих. 11-12938/24 Державна судова адміністрація України повідомила, що видатки в розмірі 10,0 млн. гривень розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, наразі відсутня можливість у виділенні додаткових бюджетних асигнувань за бюджетною Програмою. Також було повідомлено, що ДСАУ листом від 30.04.2024 року № 11- 10400/24 зверталася до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 1318,0 млн. гривень. Однак, Міністерством фінансів України зазначені пропозиції не були підтримані, так як у період дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовується на виконання завдань відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення.

Таким чином, звіт Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області про виконання рішення суду по справі № 420/20815/23 є фактично письмовим повідомленням відповідача про причини невиконання цього судового рішення, що не дає підстав вважати рішення суду виконаним.

З огляду на викладене, суд має право на вжиття заходів судового контролю, шляхом встановлення нового строку для подачі звіту.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Херсонській області у прийнятті звіту про виконання рішення суду та встановити новий строк для подання звіту.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 13 березня 2024 року (справа № 280/729/19), постановленій у схожих правовідносинах.

Щодо клопотання позивача про накладення штрафу на керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 та ненадання доказів його часткового виконання, в тій частині можливість виконання якої не заперечується Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Херсонській області, суд вважає за необхідне зазначити.

Специфіка застосування штрафної санкції, передбаченої ст. 382 КАС України полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

При цьому, можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.

Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.

З наданих до суду пояснень та доказів, судом не встановлено безпосередньої вини керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області у невиконанні судового рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у межах спірних правовідносин відсутні правові підстави для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 382 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті звіту Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області про виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23 - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду та накладення на керівника відповідача штрафу- задовольнити частково.

Встановити Територіальному управлінню державної судової адміністрації України в Херсонській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23.

Зобов`язати Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області подати протягом трьох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року по справі № 420/20815/23.

Попередити Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Г.В. Лебедєва