Справа № 460/7680/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2024 року м. Рівне №460/7680/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-2), за змістом якого просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 12.02.2024 №14 про відмову в перерахунку пенсії;

зобов`язати відповідача-1 здійснити перерахунок пенсії позивача починаючи із 06.02.2024, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди роботи на території російської федерації з 22.04.1983 по 13.10.1983 на підставі архівної довідки від 23.07.2020 №11-11-С-66/2934, виданої національним архівом Республіки Саха (Якутія), з 15.11.1983 по 15.03.1984 на підставі довідки від 24.12.2019 вих №1820, виданої архівним відділом муніципальної освіти «Усть-янський Улус (район)» Республіки Саха (Якутія);

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не зарахуванні при обчисленні розміру пенсії позивача заробітної плати за період страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой»;

зобов`язати відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача починаючи з 15.01.2024 (в межах встановленого законом 6 місячного строку звернення до суду) з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу з 13.09.2018 призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З дня призначення пенсії в розпорядженні відповідача-2 були наявні документи про усі без винятку періоди страхового стажу та заробітну плату, яка є спірною. Після детального аналізу порядку обрахунку пенсії за віком позивачем було з`ясовано, що відповідачем-2 протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоду роботи з 22.04.1983 по 13.10.1983 за межами України в Республіці Саха (Якутія), та періоду роботи з 15.11.1983 по 15.03.1984 за межами України в Усть-Куйгінському ДТП управління «Якутдортранс». Окрім цього, для обчислення пенсії не враховано заробітну плату за періоди страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року на підставі наявної у розпорядженні Пенсійних органів ще з 2018 року (дня призначення пенсії) довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой». Із розрахунку заробітної плати, з якого обчислюється відповідний коефіцієнт заробітної плати, вбачається, що дохід (заробітна плата) за цей період відображена у нульовому обчисленні, що негативно впливає на розмір пенсії.

На заяву позивача встановленого зразка від 06.02.2024 про зарахування періодів роботи за межами України на території російської федерації з 22.04.1983 по 13.10.1983 та з 15.11.1983 по 15.03.1984 (на підставі як наявних у Пенсійних органів сканкопій документів та і їх повторного надання їм) відповідач-1 рішенням від 12.02.2024 №14 відмовив в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що з 23.12.2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР.

Листом відповідача-2 від 11.03.2024 №1700-0202-8/13577 на запит позивача повідомлено, що для обчислення пенсії за віком враховано заробітну плату за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 28.02.2018 за даними системи персоніфікованого обліку, проте як вбачається із розрахунку такої заробітної плати враховано у нульовому обчисленні.

Позивач вважає протиправним рішення відповідача-1 про відмову зарахуванні періодів роботи за межами України до загального страхового стажу та бездіяльність відповідача щодо не зарахування заробітної плати, отриманої в рф з листопада 2000 року по квітень 2003 року для обчислення розміру пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 18.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі правом подання відзиву на позовну заяву не скористалися, своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог суду не повідомили.

Відповідно до відомостей КП ДСС ухвала суду від 18.07.2024 доставлена до електронного суду у підсистеми ЄСІТС «Електронний Суд» сторін у справі 18.07.2024.

Квитанціями про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС від 15.07.2024 № 1377834 та № 1377835 підтверджується дата доставки відповідачам копії позовної заяви та долучених до неї документів 15.07.2024 о 15:03 год.

Виходячи з наведеного, встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву закінчений, клопотання про його продовження відповідачами не заявлялось.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак, враховуючи вимоги ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 60 річного віку призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується рішенням відповідача-2 від 23.01.2019 №14. Загальний страховий стаж позивача склав 25 років 2 місяці 18 днів. Середній заробіток для обчислення пенсії 10563,65 грн.

Із розрахунку загального страхового стажу вбачається зарахування періодів для обчислення пенсії: з 01.09.1976 по 18.08.1982, з 27.03.1984 по 04.05.1987, з 04.01.1988 по 27.08.1990, з 11.12.1992 по 22.02.1995, з 07.03.1995 по 05.03.1996, з 16.04.1996 по 15.05.1997 з 18.06.1998 по 01.07.2000, з 22.11.2000 по 23.11.2002, з 17.12.2002 по 23.04.2003 (із позначкою росія), з 08.07.2005 по 21.03.2006, з 01.05.2006 по 31.03.2007, з 01.09.2007 по 14.11.2008, з 12.12.2008 по 09.09.2009 (із позначкою безробіття), з 02.03.2010 по 07.06.2010, з 03.09.2010 по 25.10.2010, з 01.11.2010 по 29.03.2011, з 24.06.2015 по 31.08.2015, з 01.07.2017 по 08.07.2017, з 21.11.2017 по 22.02.2018.

Із розрахунку заробітної плати, з якої пенсія обчислюється, як додатку до рішення про призначення пенсії від 23.01.2019 №14 вбачається, що у періоді з 01.11.2000 по 30.04.2003 відображено заробітки у вигляді « 0 грн» та відповідний помісячний коефіцієнт, з якого обчислюється пенсія за цей період « 0 грн».

Рішенням відповідач-1 (визначений за принципом випадковості) рішенням від 12.02.2024 №14, прийнятого за результатом розгляду заяви позивача від 06.02.2024 про зарахування періодів роботи за межами України на території російської федерації з 22.04.1983 по 13.10.1983 та з 15.11.1983 по 15.03.1984, Пенсійний орган відмовив в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що з 23.12.2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР.

Листом відповідача-2 від 11.03.2024 №1700-0202-8/13577 позивача за результатом розгляду його запиту повідомлено, що для обчислення пенсії за віком враховано заробітну плату за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 28.02.2018 за даними системи персоніфікованого обліку.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення відповідача-1 про відмову в перерахунку пенсії з врахуванням до страхового стажу періодів роботи за межами України з 22.04.1983 по 13.10.1983 та з 15.11.1983 по 15.03.1984 та протиправною поведінку відповідача-2, яка полягає у не зарахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати за період страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой», позивач звернувся до суду із позовною заявою у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Частиною третьою статті 4 Закону №1058-IV регламентовано, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За правилами частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про зайнятість населення" від 05 липня 2012 року №5067-VI права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» 29 червня 2004 року №1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

За приписами чинного пенсійного законодавства до питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.

Згідно з приписами Угод між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі Угода у галузі пенсійного забезпечення) та про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (що були чинні в період моєї роботи в російській федерації та станом на дату досягнення 60 річного віку) трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Згідно зі статтею 1 Угоди у галузі пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди у галузі пенсійного забезпечення, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 зазначеної Угоди у галузі пенсійного забезпечення призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СРСР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом третім Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено Порядком №637.

Для підтвердження періодів роботи, відомості щодо яких відсутні у трудовій книжці позивача ним надано із заявою про призначення пенсії оригінали архівної довідки від 23.07.2020 №11-11-С-66/2934, виданої національним архівом Республіки Саха (Якутія) про період його роботи з 22.04.1983 по 13.10.1983 за межами України в Республіці Саха (Якутія), довідки від 24.12.2019 вих №1820, виданої архівним відділом муніципальної освіти «Усть-янський Улус (район)» Республіки Саха (Якутія) про період роботи з листопада 1983 року по березень 1984 року.

Відповідно до пункту 27 Порядку №637 у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у довідці від 24.12.2019 вих №1820 чітких днів прийняття та звільнення з роботи позивача, правильними дати прийняття та звільнення з роботи вважаються 15 листопада 1983 року та 15 березня 1984 року, що цілком узгоджуються із проведеним Пенсійним органом розрахунком страхового стажу та не перетинається із іншими періодами роботи.

Із наданого відповідачем-2 розрахунку загального страхового стажу, як додатку до рішень про перерахунок пенсії вбачається, що зазначені вище період роботи позивача до загального страхового стажу не зараховані.

Оскаржене рішення відповідача-1 про відмову в проведенні перерахунку пенсії містить доводи про відсутність підстав для перерахунку пенсії з врахуванням спірного періоду роботи на території російської федерації у зв`язку з виходом України та російської федерації із взаємно підписаних раніше угод в сфера соціального забезпечення.

Водночас, посилання Пенсійних органів на Закон України №2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон №2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022, як основної підстави для не зарахування спірних періодів роботи суд оцінює критично та відхиляє, оскільки положення Закону №2783-IX підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022.

Однак, оскільки позивач працював у російській федерації в той час, коли усі вищевказані міжнародні договори були чинні, у відповідача-2 були відсутні підстави не враховувати страховий стаж за період роботи на території цієї держави.

Зазначене в сукупності дає суду підстави для висновку про незаконність оскарженого рішення від 12.02.2024 №14, яким відповідач-1 відмовив в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням періодів роботи за межами України на території російської федерації до загального страхового стажу.

Окрім цього, згідно з пунктом 3 статті 6 вказаної Угоди у галузі пенсійного забезпечення обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 роки встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Із помісячного розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія позивача вбачається, що заробітна плата за період роботи позивача за межами України страхового стажу (який врахований до загального страхового стажу) з листопада 2000 року по квітень 2003 року відображена у нульовому обчисленні « 0 грн».

Однак, з дня призначення позивачу пенсії за віком у розпорядженні відповідача-2 міститься довідки про заробітну плату за періоди страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой». Проте, будь-якої інформації про підстави її не врахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії не повідомлено.

Листом від 11.03.2024 №1700-0202-8/13577 відповідач-2 повідомив про зарахування спірного періоду заробітної плати для обчислення пенсії з помісячного розрахунку « 0» грн.

Оцінюючи правомірність поведінки відповідача-2 в цій частині, суд враховує, що статтею 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 року, до якої Україна приєдналася відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 14 квітня 1986 року, визначено, що учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору.

Згідно зі ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Разом з тим, на переконання суду, застосований у спірних правовідносинах підхід відповідачів не враховує принципи верховенства права, законності та добросовісності у діяльності держави.

Тобто, трудовий стаж, набутий на території російської федерації, визнається Україною незалежно від сплати внесків роботодавцем та на підставі наданих документів, які не підлягають легалізації.

Суд враховує, що період роботи позивача за межами України з листопада 2000 року по квітень 2003 року на території російської федерації зарахований ним добровільно до загального страхового стажу.

Відповідно до статті 5 Угоди у галузі пенсійного забезпечення ця Угода розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Суд вважає, що спірні правовідносини слід розглядати також у відповідності до положень Угоди між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року (далі - Угода).

Згідно зі статтею 6 Угоди працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що наявна у розпорядженні відповідача-2 з 2018 року довідка про заробітну плату за періоди страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року від 31.08.2012 №25/3094, видана відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой», не підлягає легалізації у органах Пенсійного фонду України, а відтак її слід було зарахувати при обчисленні розміру пенсії з дня призначення пенсії нарівні із добровільно зарахованим стажем за цей період.

Вказане свідчить про протиправну бездіяльність відповідача-2 в цій частині

Згідно п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996 року, ратифікованої Закону України Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) №137-V 14.09.2006 року усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Суд вважає, що для відновлення порушених прав та інтересів позивача в повній мірі, що унеможливить його повторне звернення до суду, слід зобов`язати відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 15.01.2024 (в межах встановленого законом 6 місячного строку звернення до суду) з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой».

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності оскарженого рішення та бездіяльності, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно із статтею 139 КАС України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.02.2024 №14 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 починаючи із 06.02.2024, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди роботи на території російської федерації з 22.04.1983 по 13.10.1983 на підставі архівної довідки від 23.07.2020 №11-11-С-66/2934, виданої національним архівом Республіки Саха (Якутія), з 15.11.1983 по 15.03.1984 на підставі довідки від 24.12.2019 вих №1820, виданої архівним відділом муніципальної освіти «Усть-янський Улус (район)» Республіки Саха (Якутія).

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яка полягає у не зарахуванні при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 15.01.2024 (в межах встановленого законом 6 місячного строку звернення до суду) з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу з листопада 2000 року по квітень 2003 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.08.2012 №25/3094, виданої відкритим акціонерним товариством «Арктикнефтегазстрой».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 серпня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл.,49094, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне, Рівненська обл., 33028, )

Суддя В.В. Щербаков