Справа № 260/2802/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про відвід судді

28 серпня 2024 рокум. Ужгород№ 260/2802/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної міграційної служби України, в якому просить суд: 1) скасувати рішення Державної міграційної служби України рішення №100-22 від 18 липня 2022 р. про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) зобов`язати Державну міграційну службу України вирішити питання стосовно надання громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, з урахуванням правової оцінки, наданої судами при вирішенні цього спору.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з викликом сторін.

23 серпня 2024 року позивачем до суду було подано заяву про відвід головуючому судді Луцовичу М.М. Така заява обґрунтована наявністю в матеріалах справи нерозглянутих та невирішених клопотань про витребування доказів від 23.05.2024 та від 24.06.2024, а також тим, що головуючий суддя, на думку позивача, протиправно відмовляє позивачу у витребуванні доказів та зміні предмету позову.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року заяву позивача про відвід головуючого судді визнано необґрунтованою та передано для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024 року, заяву про відвід головуючого судді Луцовича М.М. передано для розгляду судді Ващиліну Р.О.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

В даному випадку суд не вбачає підстав для здійснення розгляду клопотання ОСОБА_1 в судовому засіданні, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про відвід головуючому судді Луцовичу М.М., суд дійшов наступних висновків.

Норми КАС України регламентують принцип незмінності складу суду, відповідно до якого справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Разом з тим, з метою уникнення сумнівів в неупередженості судді, положеннями ст. 36 КАС України визначені підстави, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), серед яких:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, якими врегульовано підстави для відводу (самовідводу) судді, суд дійшов висновку, що процесуальним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу, однак всі вони пов`язані з обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Нормами ст. 39 КАС України встановлені певні вимоги до заяви про відвід. Зокрема, згідно ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який подає таку заяву.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З метою встановлення стандартів етичної поведінки суддів Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23 були схвалені Бангалорські принципи поведінки суддів.

Так, відповідно до вказаних принципів, незалежність судових органів полягає у здійсненні суддею своїх функцій незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

В свою чергу об`єктивність судді в розумінні згаданих Бангалорських принципів полягає, в тому числі, у відсутності під час виконання суддею своїх обов`язків будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, утримання від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу.

Проаналізувавши мотиви, якими ОСОБА_1 аргументує наявність підстав для відводу головуючого судді Луцовича М.М., суд дійшов висновку, що такі стосуються виключно процесуальних питань, більше того їх обґрунтованість не знайшла свого підтвердження, а тому такі не свідчать про упередженість чи заінетерсованість головуючого судді у розгляді даної справи в контексті встановлених міжнародних стандартів поведінки судді.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 26.06.2024 відмовлено у прийнятті заяви представника позивача про уточнення підстав позову, а також відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів від 24.05.2024 (надісланого позивачем 23.05.2024).

З протоколу судового засідання від 26.06.2024 вбачається, що представник позивача був присутній при розгляді вищевказаних клопотань та після оголошення вступної та резолютивної частини ухвали від 26.06.2024 заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з повним текстом ухвали. Повний тест ухвали від 26.06.2024 отримано представником позивача 01.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа .

В свою чергу клопотання про витребування доказів від 24.06.2024 є, за своєю суттю, аналогічним клопотанню від 24.05.2024.

Ч. 4 ст. 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого судді Луцовича М.М. в результаті розгляду даної справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості чи можливості брати участь у її розгляді, ОСОБА_1 не надав.

Більше того, згідно з положеннями ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про відвід головуючого судді Луцовича М.М. 23 серпня 2024 року, тобто через 2 роки після відкриття провадження у такій. Про обставини відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів та зміну предмету позову представник позивача дізнався 01 липня 2024 року. Отже, заява про відвід судді подана позивачем поза межами строків, встановлених ч. 3 ст. 39 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що доводи ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Луцовича М.М. мають характер припущень, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому вважає, що подана заява задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, 37, 40, КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Луцовича М.М. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін