Справа № 500/4170/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4170/24

29 серпня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" за період мого перебування на стаціонарному лікуванні з 04.11.2023 по 13.12.2023, з 25.12.2023 по 01.02.2024 за наслідками отриманого поранення (травми, контузії, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини виходячи із розрахунку 100000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" за період мого перебування на стаціонарному лікуванні з 04.11.2023 по 13.12.2023, з 25.12.2023 по 01.02.2024 за наслідками отриманого поранення (травми, контузії, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини виходячи із розрахунку 100000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з урахуванням раніше виплаченої суми.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за військовослужбовцями, які отримали поранення під час захисту Батьківщини та проходять стаціонарне лікування або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, зберігається додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 (далі Постанова №168). Виписки про період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а також постанови ВЛК про потребу у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення в сукупності є достатніми правовими підставами для включення військовослужбовців Збройних Сил України, які отримали такі поранення до наказів про виплату їм додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. за час перебування на лікуванні або у відпустці. Відповідачем не використано власні повноваження з метою для якої такі надано, не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини за період з 04.11.2023 по 13.12.2023, з 25.12.2023 по 01.02.2024, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач відзиву на позов у встановлений строк не подав. Повідомлений належним чином про розгляд справи.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 та НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби, за обставин здійснення бойового завдання та заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України у складі Військової частини НОМЕР_2 30.10.2022 поблизу населеного пункту Новомихайлівка, Донецької області позивач одержав вогнепальне уламкове поранення ділянки правого ліктьового суглобу та тулуба, про що свідчить довідка про обставини травми від 17.02.2023 №642/784.

За наслідками отриманого поранення, відповідно до виписного епікризу від 18.11.2022 № 14011, КНП ТОКПЛ ТОР, постановлено діагноз-розлад адаптації зі стійким помірно вираженим астено-невротичним та інсомнічним синдромом, мінно-вибухова травма (30.10.2022), закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з стійким цефалгічним синдромом вестибулярними пароксимами, стан після операції з приводу інородного тіла правого ліктьового суглобу, інородне тіло правого ліктьового суглобу.

В подальшому, позивач неодноразово проходив військово-лікарські комісії за результатами яких постановлено висновок, що поранення відноситься до тяжкого ступеня та пов`язане із захистом Батьківщини, також останній був визнаний непридатним до служби у десантно-штурмових військах та був призначений для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_1 .

Етапами евакуації доставлений до КНП «МКЛ №6» м, Дніпро, де перебував з 30.10.2022 по 31.10.2000, що підтверджується Випискою №1480322.

В подальшому 31.10.2022 переведений до в/чА4615 для подальшого лікування.

За змістом перевідного епікризу із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №11873, виданої КНП "Тернопільська обласна клінічна лікарня" ТОР, позивач в період з 04.11.2022 по 09.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом "Гостра реакція на стрес у вигляді астено-невротичного синдрому з інсомнією. ВП(30.10.22)Вогнепальне осколкове сліпе поранення м/т ліктьової ділянки справа та правої бокової ділянки живота з наявністю сторонніх тіл. Метаболічна кардіоміопатія. Вторинна артеріальна гіпертензія СН 0 ст.Хронічний панкреатит в стадії ремісії.

За змістом виписного епікризу №14011, виданого КНП "ТОКПЛ" ТОР солдат, бойовий медик ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_1 в період з 09.11.2022 по 18.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні.

Проведено ВЛК, довідка № 1067/2 від 18.11.2022. На підставі статті 81 графи II Розладу хвороб надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів. На базі в/ч НОМЕР_3 проведено ВЛК, довідка №177 від 11.03.2023 На підставі 39-в, 75-в, 13-г, графи II Розладу хвороб, не придатний до служби в ДНІВ, придатний до військової служби.

Перебуваючи на службі у ВЧ НОМЕР_1 , больові відчуття в шийному, грудному, попереково-крижовому відділах хребта набули постійного характеру, тому позивач звернувся за допомогою до КНП БРР «Бородянська ЦРЛ».

Згідно із виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3936/1079 позивач з 04.11.2023 по 13.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Бородянській центральній районній лікарні у терапевтичному відділенні.

З 25.12.2023 по 01.02.2024 я перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 (виписний епікриз № 1144). За результатами стаціонарного лікування постановлено діагноз-наслідки МВТ (30.10.2022) струс головного мозку з стійким цефалгічним, астеноневротичним синдромом, ВОСП ліктьової ділянки з явищами артрозу правого ліктьового суглобу.

Відповідно до довідок ВЛК від 06.03.2024 №5500, №177 від 11.03.2023 та №4017 від 24.06.2024 солдату ОСОБА_1 проведено медичні огляди, за результатами яких: діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Не отримавши виплати додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168, 13.05.204 на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 позивач подав рапорти №1488 та №1489 із клопотаннями безпосереднього командира, про виплату йому додаткової винагороди за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні з 04.11.2023 - 13.12.2023 року та з 25.12.2023 - 01.02.2024 року за медичними показниками отриманого раніше поранення (30.10.2022), пов`язаного із захистом Батьківщини, із розрахунку 100000 гривень.

Відповідач, листом вих. №1574 від 11.06.2024, вказав що позивачем не надано належних медичних документів, що свідчать про пов`язаність періоду його лікувань з 04.11.2023 - 13.12.2023 року та з 25.12.2023 - 01.02.2024 року із пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, що підтверджується доданими до рапортів копіями документів та зазначив, що до компетенції командування військової частини НОМЕР_1 не належать повноваження на виплату головному сержанту - командиру відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_2 додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 04.11.2023 - 13.12.2023 року таз 25.12.2023 -01.02.2024 року, які за медичними показниками не пов`язані із стаціонарним лікуванням поранення, отриманого 30.10.2022 року під час захисту Батьківщини.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо непроведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 саме за період з 04.11.2023 по 13.12.2023, з 25.12.2023 по 01.02.2024 включно у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно з ч.2 ст.1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168"Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в п.1 якої, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови № 168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Абзацом 4 п.1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесені зміни до Постанови №168, зокрема, доповнено п.2-1 такого змісту: "Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.".

Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК.

При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000,00 грн. винагорода.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби, за обставин здійснення бойового завдання та заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України у складі Військової частини НОМЕР_2 30.10.2022 в районі населеного пункту Новомихайлівка, Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу отримав травму, про що свідчить довідка Військової частини НОМЕР_2 від 17.02.2023 №642/784 про обставини травми.

У зв`язку з вищевказаним пораненням, солдат ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у багатьох медичних закладах.

При розгляді даної справи, спірними є періоди невиплати позивачу додаткової винагороди за час його перебування на стаціонарному лікуванні з 04.11.2023 по 13.12.2023 та з 25.12.2023 по 01.02.2024.

За цей час, позивач перебував на лікуванні:

з 04.11.2023 по 13.12.2023 на стаціонарному лікуванні згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3936/1079, виданої КНП БРР "Бородянська ЦРЛ";

з 25.12.2023 по 01.02.2024 на стаціонарному лікуванні згідно виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №1144, виданої Військовою частиною НОМЕР_4 .

З матеріалів справи видно, що відповідно до довідок ВЛК від 18.11.2022 №1067/2, від 11.03.2033 №177, від 06.06.204 №5500 та від 24.06.2024 №4017 поранення, травма, захворювання позивача визнано як таке, що пов`язане із захистом Батьківщини та проходженням військової служби.

Зважаючи, що отримане позивачем поранення (контузії, травми, каліцтва) 30.10.2022 пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК в оспорювані періоди, а саме: з 04.11.2023 по 13.12.2023 та з 25.12.2023 по 01.02.2024, позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.

Проте, здійснити виплату додаткової винагороди ОСОБА_3 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини з 04.11.2023 по 13.12.2023 та з 25.12.2023 по 01.02.2024 в повному розмірі відповідач відмовився, аргументуючи це тим, що позивачем не надано належних медичних документів, що свідчать про пов`язаність періоду його лікувань з 04.11.2023 - 13.12.2023 року та з 25.12.2023 - 01.02.2024 року із пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.11.2018 року у справі № 824/166/15-а, держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Зважаючи на те, що отримане позивачем поранення пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК в спірні періоди з 04.11.2023 по 13.12.2023 та з 25.12.2023 по 01.02.2024, позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини.

У спірних правовідносинах відповідач не ставить під сумнів перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини, однак, із певних причин (об`єктивного чи суб`єктивного характеру) відбулось порушення його прав на отримання у повному обсязі належних йому сум додаткової винагороди.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених ч.2 ст.2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд враховує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не скористався правом подання відзив на позовну заяву.

У ч.4 ст.159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи, що відповідачем у даній справі не було надано жодних пояснень та доказів та підтвердження правомірності його бездіяльності, то суд розцінює таку поведінку як визнання ним позову.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за періоди з 04.11.2023 по 13.12.2023 та з 25.12.2023 по 01.02.2024 у розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захистом Батьківщини.

На час розгляду справи суду не відомо, які суми виплачені позивачу після подачі даного адміністративного позову, а тому виконання судового рішення потребуватиме урахуванням виплачених сум.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, за періоди з 04.11.2023 по 13.12.2023 та з 25.12.2023 по 01.02.2024 у розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини в повному обсязі

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за періоди з 04.11.2023 по 13.12.2023 та з 25.12.2023 по 01.02.2024 у розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини в повному обсязі з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 );

Головуючий суддя Осташ А.В.