Справа № 607/13124/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2377423 від 12 червня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 12 червня 2024 року поліцейським відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Вересом Н.І. винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 340 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 12 червня 2024 року о 20 год. 16 хв. він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9.(е) ПДР України.

З оскаржуваною постановою він не погоджується та вважає її незаконною. Зазначає, що він не здійснював зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, поліцейські не виміряли вказану відстань, а тому вважає постановою такою, що не підтверджена належними доказами.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2024 року замінено неналежного відповідача на належного, а саме на Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

18 липня 2024 року та 19 серпня 2024 року від представників відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно з яким вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Вказують, що під час здійснення патрулювання поліцейськими ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області було помічено транспортний засіб «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку з порушенням п.15.9.(е) ПДР України по вул. 15 квітня в м. Тернопіль та винесено оскаржувану постанову. Факт здійснення позивачем правопорушення підтверджується відеоматеріалами, які долучені до відзиву, а факти викладені у позовній заяві спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності і не є беззаперечним доказом неправомірності дій поліцейського.

Посилаючись на наведене, просять відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав поданий позов та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. У поданому відзиві просив справу розглядати у відсутності представників ГУНП в Тернопільській області.

Судом встановлено, що 12 червня 2024 року поліцейським відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Вересом Н.І. винесено постанову серії ЕНА №2377423 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 12 червня 2024 року о 20 год 16 хв. на вулиці 15 квітня, позивач, керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернопіль здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика, чим порушив вимоги п. 15.9 (е) ПДР України Порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу вимог п. 15.9.(е) ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не обґрунтовано належними доказами та вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В судовому засіданні оглянуто долучений до відзиву відеозапис з нагрудних камер працівників поліції та встановлено, що на ньому відсутній факт порушення ОСОБА_1 п.15.9 (е), а саме здійснення зупинки ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

На вказаному відеозаписі зафіксовано лише процесуальний розгляд та винесення оскаржуваної постанови та не зафіксовано сам факт наявності посадкового майданчика, його відстань відносно припаркованого транспортного засобу позивача та здійснення будь-яких замірів для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення.

З долучених представником відповідача до відзиву фотознімків не можливо ідентифікувати вказаний транспортний засіб ні за кольором, ні за маркою, ні за державним номерним знаком. Із вказаних фотознімків не є можливим встановити їх дату, час та прилад за допомогою якого вони здійсненні.

Таким чином, долучені відповідачем фотознімки не підтверджують обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Позивач заперечує факт порушення ним ПДР України.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №2377423 від 12 червня 2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії ЕНА №2377423 від 12 червня 2024 року, не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2377423 від 12 червня 2024 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2377423 від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, .

Повне рішення складено 21 серпня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька