Справа № 300/5681/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" серпня 2024 р. справа № 300/5681/24
ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) про:
визнання протиправними дій відповідача щодо відмови врахувати заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 для перерахунку пенсії позивачу;
зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 12.11.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком, врахувавши заробітну плату (дохід) за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000, яка враховується при обчисленні пенсії, визначену індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 від 26.08.2021, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з листопада 2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після звернення позивача 07.02.2024 та 30.05.2024 до відповідача із заявами про перерахунок її пенсії з 12.11.2023 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за 60 календарних місяців страхового стажу (з 01.07.1995 по 30.06.2000), де зазначена заробітна плата (дохід) за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, відповідач відмовив листами від 08.03.2024 та 24.06.2024 у проведенні перерахунку, мотивуючи тим, що заробітну плату необхідно підтвердити довідкою про заробітну плату за період до 30.06.2000 разом з її підтвердженням первинними документами. Позивач вважає, що відповідач в силу своїх повноважень міг і перевіряв сплату страхових внесків від Товариства з обмеженою відповідальністю «Під Фікусом» (надалі ТОВ «Під фікусом»). При цьому, даних про недостовірність інформації, поданої ТОВ «Під фікусом» до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не має. Водночас, довідку про заробітну плату за спірний період позивач не може надати, оскільки первинні документи були знищені під час пожежі, що мала місце 03.12.2011.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
07.08.2024 від Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Так, зазначено, що позивачем не дотримано правил звернення до органів Пенсійного фонду, передбачених Порядком №22-1 та, відповідно, Головним управлінням не приймалось рішення про відмову в переведенні на пенсію по віку, тільки надавалась відповідь на звернення. При цьому, зазначено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії па підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови під твердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Так як позивачем не надано довідки про заробітну плазу за період роботи з 1995 по 2000 роки, чинним законодавством не передбачено можливості врахування заробітної плати до 01.07.2000 за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, в Головного управління відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
13.08.2024 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій остання підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі.
Головуючий по справі суддя Кафарський В.В. в період з 05.08.2024 по 26.08.2024 перебував у відпустці, у зв`язку з чим, строк розгляду справи продовжено.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 , згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 17.04.2024, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 6).
07.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного Управління ПФУ в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії з 12.11.2023 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за 60 календарних місяців страхового стажу (з 01.07.1995 по 30.06.2000), де зазначена заробітна плата (дохід) за період з 01.01.1998 по 30.06.2000 (а.с. 7).
20.02.2024 позивачем подано заяву (а.с. 8), якою долучено відповідачу докази неможливості видати роботодавцем довідку про заробітну плату у зв`язку із знищенням первинних документів під час пожежі 03.12.2011, а саме:
лист ТОВ «Під Фікусом» від 13.02.2024 №5, яким повідомлено причини неможливості видати довідку про заробітну плату за 1995-2000 роки (а.с. 9);
довідку Івано-Франківського міського відділу управління Держтехногенбезпеки в Івано-Франківській області від 20.12.2011 №169/04-10 про підтвердження факту пожежі 03.12.2011 на території кафе «Під Фікусом» (а.с. 10);
довідку ТОВ «Під Фікусом» (а.с. 11);
акт комісії ТОВ «Під Фікусом» про перелік бухгалтерських документів, які прийшли в негідність (знищені) під час пожежі 03.12.2011 (а.с. 12);
довідку від 07.02.2024 №13 (а.с. 13).
08.03.2024 Головне Управління ПФУ в Івано-Франківській області листом за №2649-1273/К-02/8-0900/24 повідомило ОСОБА_1 про те, що вона отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «При загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при страховому стажі 30 років та відповідно до вимог ст. 40 вказаного Закону, заробітна плата для обчислення пенсії врахована за період з 01.07.2000 по 31.12.2022 (згідно з реєстром застрахованих осіб). Щодо питання про врахування заробітної плати за 1995-2000 роки повідомлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв (а.с. 14).
30.05.2024 ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 12.11.2023 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за 60 календарних місяців страхового стажу (з 01.07.1995 по 30.06.2000), де зазначена заробітна плата (дохід) за період з 01.01.1998 по 30.06.2000 (а.с. 15).
24.06.2024 відповідач листом за №5819-4520/К-02/8-0900/24 повідомило ОСОБА_1 надав аналогічну відповідь, що й 08.03.2024,тобто фактично відмовив позивачу у проведенні перерахунку, мотивуючи тим, що заробітну плату необхідно підтвердити довідкою про зарплату за період до 30.06.2000 та за умови підтвердження її первинними документами.
Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправними, позивач звернулася до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.
Водночас, у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел з 01.01.2004, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону №1058-IV, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно із ст. 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Згідно положень ст. 42 Закону №1058-IV, перерахунок пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за перерахунком пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто.
Згідно з п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі Порядок №22-1), при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Окрім цього, суд звертає увагу, що Порядком визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого Постановою КМУ №919 від 05.07.2006, запроваджено механізм визначення заробітної плати для обчислення пенсії у разі втрати первинних документів про нарахування та підприємствами заробітної плати за основним місцем роботи застрахованої особи та страхового стажу.
Так, пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за період до 1 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається, зокрема й за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).
За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.
Таким чином, аналіз вищенаведеного дає підстави дійти висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є в будь-якому випадку нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
В даному випадку судом встановлено, що позивач, звернувшись до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, долучала докази того, що роботодавець (ТОВ «Під Фікусом») не може надати довідку про заробітну плату за 1995-2000 роки, оскільки, первинні документи втрачені під час пожежі. Так, факт втрати первинних документів підтверджено, зокрема, листом ТОВ «Під Фікусом» від 13.02.2024 №5 (а.с. 9), довідкою Івано-Франківського міського відділу управління Держтехногенбезпеки в Івано-Франківській області від 20.12.2011 №169/04-10 про підтвердження факту пожежі 03.12.2011 на території кафе «Під Фікусом» (а.с. 10), довідкою ТОВ «Під Фікусом» (а.с. 11); актом комісії ТОВ «Під Фікусом» про перелік бухгалтерських документів, які прийшли в негідність (знищені) під час пожежі 03.12.2011 (а.с. 12).
Разом із цим, суд звертає увагу, що попри неможливість видачі і надання відповідної довідки про заробітну плату, у відповідача є відомості про сплату страхових внесків, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5).
Суд погоджується із позивачем, що труднощі в отриманні довідки про зарплату та підтвердження первинними документами довідки про заробітну плату за період трудової діяльності в ТОВ «Під Фікусом» є непропорційним обмеженням її права на відповідний розмір пенсійної виплати, а тому перекладення на позивача таких дій, як підтвердження заробітної плати, яка підтверджена згідно індивідуальних відомостей (формою ОК-5), є додатковим непомірним тягарем для ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, суд вважає, що в даному випадку пенсійний орган фактично переклав тягар доказування своїх сумнівів з Держави, в особі такого органу державної влади, безпосередньо на особу, яка звернулася за перерахунком пенсії, та, при цьому, надала належні документи для такого перерахунку.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не дотримано правил звернення до органів Пенсійного фонду, оскільки, як уже встановлено, позивач зверталась із заявою про перерахунок пенсії двічі, однак, жодного разу відповідач не вказав зауважень щодо форми звернення, що, у відповідності до вимог Порядок №22-1 є порушенням збоку пенсійного органу. Так, згідно приписів Порядку №22-1, як уже зазначалось вище, при прийнятті і реєстрації відповідно заяви (про призначення чи перерахунок пенсії) працівник пенсійного органу має надати інформацію щодо умов та порядку перерахунку пенсії, перевірити зміст і належне оформлення заяви, повідомити про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів тощо. Однак, жодних таких дій відповідачем не зроблено, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови врахувати заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 для перерахунку пенсії позивачу.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку пенсійний орган не діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.