Справа № 440/1/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023 ОСОБА_1 засобами системи "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУДПС), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2662-51/1412 на суму 30 633,74 грн, зобов`язавши при цьому ГУДПС прийняти рішення про скасування суми нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску в інтегрованій картці платника податку ОСОБА_1 , яка становить 30 633,74 грн.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на обставини порушення прав позивача через безпідставну, як на його думку, вимогу відповідача сплатити борг (недоїмку) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - єдиний внесок), обов`язок зі сплати якого на нього не поширюється, оскільки ним припинено зайняття підприємницькою діяльністю, а сплату внеску за нього з 06.11.2013 здійснює роботодавець.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову в порядку статей 150, 151 КАС України шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73234189, відкритого Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2662-51/1412.

Ухвалою суду від 03.01.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №440/1/4 повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 позовну заяву було залишено без руху та роз`яснено позивачеві необхідність надання до суду доказів на підтвердження факту надсилання позовної заяви з додатками відповідачу.

12.01.2024 через систему "Електронний суд" позивач надав заяву про усунення недоліків, в якій пов`язав причини відсутності доказів надсилання позовної заяви з додатками відповідачу пояснює помилковим зазначенням коду ЄДРПОУ відповідача, у зв`язку з чим надав такі докази вже уточненої позовної заяви із вказівкою коду ЄДРПОУ ГУДПС, чим усунув недоліки, виявлені судом.

У позовній заяві також міститься клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. Причини попуску строку заявник пов`язує з фактом неотримання ним спірної вимоги за зареєстрованим з 20.07.2018 місцем проживання. Зазначає, що про її існування йому стало відомо лише 08.11.2023 з порталу автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

17.01.2024 ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" знову звернувся із заявою про забезпечення позову в порядку статей 150, 151 КАС України шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73234189, яке відкрите Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо примусового виконання вимоги від 16.06.2023 № Ф-2662-51/1412 до винесення судового рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 19.01.2024 заяву ОСОБА_1 від 17.01.2024 про забезпечення позову залишено без задоволення.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 12.02.2024 засобами поштового зв`язку, відповідач обстоює позицію, відповідно до якої вимога щодо донарахування єдиного внеску є правомірною, оскільки станом на 31.05.2023 по ОСОБА_1 рахувалася заборгованість з єдиного внеску у сумі 30633,74 грн, яка утворилася за наслідками проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. В ході інвентаризації заборгованості по єдиному внеску було встановлено, що сума боргу по ОСОБА_1 не погашена та заходи стягнення не здійснювались. Тому 16.06.2023 по ОСОБА_1 була сформована вимога №Ф-2662-51/1412 на суму боргу 30633,74 грн, яку направлено боржнику. 28.07.2023 лист повернуто з позначкою "за закінченням терміну зберігання", тому вимога вважається врученою платнику 28.07.2023. У зв`язку з цим ГУДПС було направлено узгоджену вимогу №Ф-2662-51/1412-У до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці. Станом на 30.11.2023 заборгованість по єдиному внеску не погашена та становить 20633,74 грн. Щодо вимоги позивача зобов`язати ГУДПС відкоригувати відомості особової картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 шляхом виключення інформації про наявність недоїмки зі сплати єдиного внеску, то така не підлягає задоволенню, оскільки коригування даних проводиться лише на підставі перевірки, яка не проводилася, а вимога була сформована автоматично на центральному рівні, внаслідок несплати єдиного внеску (а.с. 49-55).

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до актуальних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 04.02.2005 був зареєстрований у вказаному Реєстрі за №0001213 як фізична особа - підприємець (а.с. 104-105).

Видами діяльності позивача за КВЕД були: 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання; 95.12 Ремонт обладнання зв`язку (основний); 95.21 Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

За інформацією відповідача, ОСОБА_1 відповідно до інформаційних даних ДПС взятий на облік в ГУДПС (Кременчуцька ОДПІ) як фізична особа - підприємець з 14.02.2005 за №222-05.

Згідно з письмовими поясненнями відповідача, ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 по 30.06.2013 перебував на загальній системі оподаткування, з 01.07.2013 по 31.12.2016 до підприємця застосовувалася спрощена система оподаткування за умови сплати 20 % розміру мінімальної заробітної плати для платників єдиного податку 2 групи, а з 01.01.2017 по 31.12.2017 застосовувалася спрощена система оподаткування за умови сплати 10 % розміру мінімальної заробітної плати для платників єдиного податку 2 групи.

18.12.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ФОП за її рішенням за №3001213.

Позивач у позові зазначив, що 07.11.2023 через застосунок "Дія" він дізнався про те, що на його рахунки накладено арешт. 08.11.2023 через автоматизовану систему виконавчих проваджень він ознайомився з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2662-51/1412 в сумі 30633,74 грн, в якій, однак, не було зазначено періоду, за який ОСОБА_1 нараховано борг. Наполягав на тому, що з 06.11.2013 по 18.12.2017 (дату зняття з обліку як ФОП) він одночасно був найманим працівником, а єдиний внесок за нього сплачував роботодавець - Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" Кременчуцького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, на підтвердження чого надав копію трудової книжки та довідки ОК-5 (а.с. 7-8).

З огляду на це ОСОБА_1 вважає, що у нього відсутній обов`язок зі сплати єдиного внеску, який вже за нього і так сплачував роботодавець, а також з огляду на те, що він з 18.12.2017 знятий з обліку, що означає, що перевірка та остаточні розрахунки проведені, і ні про які борги мови бути не може.

З цих міркувань позивач звернувся до суду з даним позовом.

У свою чергу, як зазначив представник відповідача у відзиві, на підставі пп. 20.1.4 ст. 20, пп. 78.1.7, п. 78.2 ст. 78, п. 79.2 ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №2464-VI) та в зв`язку з наявністю в ЄДР інформації стосовно внесення рішення про припинення та проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015 по 18.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 18.12.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 18.12.2017.

3a результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт від 02.07.2018 №777/16-31-13-11-16/ (а.с. 68-76), який направлений ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 . Лист повернувся з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання від 03.08.2018.

За результатами документальної перевірки підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 18.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 18.12.2017 встановлено порушення:

- пп. 296.1.1 ст. 296 Податкового кодексу України, ст. 128 п. 6 Господарського кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 не вівся облік доходів та не надано на перевірку книгу обліку доходів за період 2015-2017 рр.;

- абз. "ґ" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, п. 3.1 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556), а саме: подано Податковий розрахунок за формою ІДФ за 2 квартал 2017 року з недостовірними відомостями про суми нарахованого та перерахованого податку на доходи фізичних осіб за 2 - 4 квартали 2015 року, 1 та 3 квартали 2016 року з недостовірними відомостями про ознаку доходу, нарахованого на користь фізичних осіб;

- п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону від 08.07.2010 №2464-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено суму чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% за 2011-2013 роки на загальну суму 44022,80 грн., в тому числі за 2011 рік на 21 098,96 грн, за 2012 рік - 11977,00 грн та за 6 місяців 2013 року - на 10 946,84 грн, що призвело до заниження єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок, за 2011-2013 роки на загальну суму 15 275,91 грн, у тому числі за 2011 рік на 7 321,34 грн, за 2012 рік -на 4 156,02 грн та за 6 місяців 2013 року на 3 798,55 грн;

- ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нараховані особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на загальну суму 21 500,55 грн, у тому числі за 2015 рік на 8 931,00 грн, за 2016 рік на 11414,27 грн, за 2017 рік на 1155,28 грн, що призвело до заниження єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, за 2015-2017 роки на загальну суму 6 455,00 грн, у тому числі за 2015 рік на 3 689,44 грн, за 2016 рік на 2511,40 грн, за 2017 рік на 254,16 грн та заниження утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору за 2015 рік на суму 384,79 грн;

- абзацу 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено єдиний внесок по строку сплати 20.01.2014 у сумі 422,65 грн; по строку сплати 10.02.2014 у сумі 398,01 грн; по строку сплати 22.04.2014 у сумі 1243,31 грн, по строку сплати 21.07.2014 - у сумі 1243,31 грн, по строку сплати 20.01.2015 - у сумі 422,65 грн, по строку сплати 19.04.2016 - у сумі 303,16 грн, по строку сплати 19.07.2016 - у сумі 301,18 грн, по строку сплати 19.04.2017 - у сумі 1354,54 грн, по строку сплати 19.07.2017 - у сумі 650,54 грн, по строку сплати 19.01.2018 - у сумі 650,54 грн;

- абзацу 1 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, а саме: несвоєчасно сплачено єдиний соціальний внесок по строку сплати 20.06.2017 у сумі 2212,26 грн та по строку сплати 20.07.2017 у сумі 1408,00 грн.

Акт перевірки направлявся ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Лист повернувся з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання від 03.08.2018 (а.с. 156).

За результатами висновків документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) винесено, в тому числі:

- вимогу від 16.08.2018 №Ф- (а.с. 59) на суму боргу платника єдиного внеску 15275,91 грн (за порушення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено суму чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% за 2011-2013 роки на загальну суму 44022,80 грн, у тому числі за 2011 рік на 21 098,96 грн, за 2012 рік 11977,00 грн та за 6 місяців 2013 року на 10 946,84 грн, що призвело до заниження єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок, за 2011-2013 роки на загальну суму 15275,91 грн, у тому числі за 2011 рік на 7321,34 грн, за 2012 рік 4156,02 грн та за 6 місяців 2013 року на 3798,55 грн);

- рішення від 16.08.2018 № (а.с. 63), яким застосовано штраф у розмірі 4758,92 грн (на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI за порушення п. 2 ч. 1 ст. 7 цього ж Закону, за наслідком якої донараховано 15275,91 грн);

- вимогу від 16.08.2018 № Ф- (а.с. 58) на суму боргу платника єдиного внеску 6839,79 грн (за порушення ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нараховані особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на загальну суму 21500,55 грн, у тому числі за 2015 рік на 8931,00 грн, за 2016 рік на 11414,27 грн, за 2017 рік на 1 155,28 грн, що призвело до заниження єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, за 2015-2017 роки на загальну суму 6455,00 грн, у тому числі за 2015 рік на 3689,44 грн, за 2016 рік на 2511,40 грн, за 2017 рік на 254,16 грн та заниження утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору за 2015 рік на суму 384,79 грн);

- рішення від 16.08.2018 № , яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 3419,90 грн (на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI за порушення ч. 5 ст. 8 Закону №2484-VI, за наслідком якої донараховано 6839,79 грн);

- рішення від 16.08.2018 № (а.с. 62), яким застосовано штраф у загальному розмірі 1067,28 грн та пеню у розмірі 198,76 грн (за порушення абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено єдиний внесок по строку сплати 20.01.2014 у сумі 422,65 грн; по строку сплати 10.02.2014 - у сумі 398,01 грн; по строку сплати 22.04.2014 - у сумі 1243,31 грн, по строку сплати 21.07.2014 - у сумі 1243,31 грн, по строку сплати 20.01.2015 - у сумі 422,65 грн, по строку сплати 19.04.2016 - у сумі 303,16 грн, по строку сплати 19.07.2016 - у сумі 301,18 грн, по строку сплати 19.04.2017 - у сумі 1354,54 грн, по строку сплати 19.07.2017 - у сумі 650,54 грн, по строку сплати 19.01.2018 - у сумі 650,54 грн);

- рішення від 16.08.2018 № (а.с. 60), яким застосовано штраф у загальному розмірі 724,05 грн та пеню у розмірі 97,03 грн (за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, а саме: несвоєчасно сплачено єдиний внесок по строку сплати 20.06.2017 у сумі 2212,26 грн та по строку сплати 20.07.2017 у сумі 1408,00 грн).

Означені вимоги та рішення направлялися на зареєстровану за ФОП ОСОБА_1 адресу: АДРЕСА_2 , проте повернулися з відміткою ВПЗ "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 137).

У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що у встановлені граничні терміни сплати грошові зобов`язання, визначені вищевказаним вимогами та рішеннями, до бюджету не сплачені. При цьому, зазначені вище вимоги та рішення, ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалися.

На момент відображення донарахованих сум (по вище зазначеним вимогам та рішенням) по єдиному внеску в ІКП платника 02.07.2018 по ККБ 71010000 (Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати; винагороди за договорами ЦПХ; допомоги по тимчасовій непрацездатності) обліковувалась переплата у розмірі 1553,44 грн, а по ККБ 71040000 (Єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність) обліковувалася переплата в розмірі 194,46 грн, то відповідно сума недоїмки по ККБ 71010000 становить 9527,33 грн та по ККБ 71040000 становить 21106,41 гн.

З огляду на те, що відповідачем у встановлені законом строки недоїмку не сплачено, 16.06.2023 на ім`я ОСОБА_1 була сформована вимога №Ф-2662-51/1412 на загальну суму боргу 30633,74 грн з урахуванням переплат по відповідним платежам (а.с. 57), яку направлено боржнику на адресу: АДРЕСА_2 .

Проте 28.07.2023 лист повернуто до ГУДПС з позначкою "за закінченням терміну зберігання" (зворот а.с. 57).

У зв`язку з несплатою боргу з єдиного внеску узгоджену вимогу №Ф-2662-51/1412-У на суму 30633,74 грн було направлено до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці до примусового виконання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі Закон №2464-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами пунктів 2, 3, 10 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, в т.ч. роботодавці: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску (п. 3 ч. 1 ст. 25 Закону №2464-VI).

Як вже встановлено судом з матеріалів акта перевірки, ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2011 по 30.06.2013 перебував на загальній системі оподаткування.

За вказаний період, як видно з вимоги від 16.08.2018 №Ф-, позивачу нараховано недоїмку зі сплати єдиного внеску на суму 15275,91 грн, а саме: за 2011 рік на 7321,34 грн, за 2012 рік 4156,02 грн та за 6 місяців 2013 року на 3798,55 грн. Вказана недоїмка утворилася у зв`язку із заниженням ФОП ОСОБА_1 суми чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% за 2011-2023 роки на загальну суму 44022,80 грн.

Крім того, за порушення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI до ФОП ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI застосовано штраф у розмірі 4758,92 грн за порушення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI.

Відтак твердження позивача про відсутність у нього обов`язку зі сплати єдиного внеску суд визнає безпідставними, оскільки такі спростовуються наданими відповідачем результатами перевірок.

Як вже встановлено судом вище, у період з 01.07.2013 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_1 застосовував спрощену систему оподаткування, за умови сплати 20 % розміру мінімальної заробітної плати для платників єдиного податку 2 групи, а з 01.01.2017 по 31.12.2017 підприємцем застосовувалася спрощена система оподаткування, за умови сплати 10 % розміру мінімальної заробітної плати для платників єдиного податку 2 групи.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

Відповідно до ІКС "Податковий блок" ФОП ОСОБА_1 встановлено клас професійного ризику виробництва 54, який відповідає ставці єдиного внеску у розмірі 38,57%.

16.08.2018 відносно ФОП ОСОБА_1 було складено вимогу №Ф- на суму боргу платника єдиного внеску 6839,79 грн за порушення ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 занижено суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, нараховані особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на загальну суму 21500,55 грн, у тому числі за 2015 рік на 8931,00 грн, за 2016 рік на 11414,27 грн, за 2017 рік на 1 155,28 грн, що призвело до заниження єдиного внеску із сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, за 2015-2017 роки на загальну суму 6455,00 грн, у тому числі за 2015 рік на 3689,44 грн, за 2016 рік на 2511,40 грн, за 2017 рік на 254,16 грн та заниженням утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору за 2015 рік на суму 384,79 грн.

Крім того, до ФОП ОСОБА_1 рішенням від 16.08.2018 № було застосовано штрафну санкцію у розмірі 3419,90 грн на підставі п. 3 ч. 1 ст. 25 Закону №2464-VI за порушення ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI.

Таким чином судовим розглядом з`ясовано, що суми недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 6839,79 грн та штрафу 3419,90 грн були нараховані позивачу за фактом заниження сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, що нараховані особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), а також за фактом заниження утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору за 2015-2017 роки саме за найманих працівників, а не за себе, тобто за позивача.

Окрім того, на стор. 6 акту перевірки ГУДПС від 02.07.2018 №777/16-31-13-11-16/ констатовано факт подання звітів про суми нарахованого єдиного внеску за найманих працівників за 2017 рік з недостовірними даними, а саме: ФОП ОСОБА_1 відповідно до трудових договорів від 01.03.2010 та від 01.12.2016 використовував працю найманих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на умовах трудового договору за січень-грудень 2015 року та січень-серпень, жовтень-грудень 2016 року, проте зазначив використання їх за умовами договорів цивільно-правового характеру.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI в редакції, чинній станом на 17.10.2013, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Як зазначено в акті перевірки від 02.07.2018 №777/16-31-13-11-16/, перевіркою порядку сплати єдиного внеску із сум доходу, самостійно визначеного фізичною особою - підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування, встановлено порушення абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено єдиний внесок: по строку сплати 20.01.2014 у сумі 422,65 грн; по строку сплати 10.02.2014 - у сумі 398,01 грн; по строку сплати 22.04.2014 - у сумі 1243,31 грн, по строку сплати 21.07.2014 - у сумі 1243,31 грн, по строку сплати 20.01.2015 - у сумі 422,65 грн, по строку сплати 19.04.2016 - у сумі 303,16 грн, по строку сплати 19.07.2016 - у сумі 301,18 грн, по строку сплати 19.04.2017 - у сумі 1354,54 грн, по строку сплати 19.07.2017 - у сумі 650,54 грн, по строку сплати 19.01.2018 - у сумі 650,54 грн.

Як встановлено судом відповідно до даних інтегрованої картки платника єдиного внеску, ФОП ОСОБА_1 у вказаний період самостійно нараховував відповідно до поданої звітності та сплачував єдиний внесок за себе, проте з порушенням строків, у зв`язку з чим податковим органом до платника застосовано штрафні санкції у сумі 1067,28 грн та нараховано пеню у сумі 198,76 грн рішенням від 16.08.2024 №.

Як передбачено абзацами 1, 2 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Крім того, як зазначено в акті перевірки, ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачував єдиний внесок за найманих працівників по строку сплати 20.06.2017 у сумі 2212,26 грн та по строку сплати 20.07.2017 у сумі 1408,00 грн в порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI.

Відтак, рішенням від 16.08.2018 № до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у загальному розмірі 724,05 грн та пеню у розмірі 97,03 грн.

Враховуючи викладене, нараховані вимогою №Ф-, рішенням №, вимогою №Ф-, рішенням №, рішенням №, рішенням № від 16.08.2018 суми недоїмки, штрафних санкцій та пені на загальну суму 30633,74 грн були включені до податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2662-51/1412.

Посилаючись на неправомірність оскаржуваної вимоги, позивач у позові стверджує, що він у період з 06.11.2013 по 20.05.2020 був найманим працівником та за нього єдиний внесок сплачував роботодавець (управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" Кременчуцького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів), відтак у нього відсутній обов`язок зі сплати єдиного внеску.

Проте такі твердження суд вважає недоречними у даній справі, оскільки недоїмки з єдиного внеску та штрафні санкції були нараховані підприємцю за періоди коли ОСОБА_1 був зареєстрований як ФОП на загальній системі оподаткування, але ще не працював на вищезазначеному підприємстві на умовах трудового договору (2011 рік - 6 місяців 2013 року), тобто суми нараховані відповідачем за період коли позивач мав сплачувати єдиний внесок за найманих працівників на спрощеній системі оподаткування (2015-2017 роки), а також коли позивач самостійно нараховував єдиний внесок за себе у поданій звітності (2014-2018 роки).

Доводи позивача про те, що він був знятий з обліку як платник єдиного внеску після реєстрації припинення підприємницької діяльності, а отже не мав боргів зі сплати єдиного внеску, суд визнає безпідставними, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 6 Закону №2464-VI, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Відтак зобов`язання, набуті ОСОБА_1 під час здійснення ним підприємницької діяльності, мають виконуватися позивачем і після припинення статусу ФОП.

Позивачем не наведено жодних посилань на обставини та не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку зі сплати єдиного внеску за спірний період, коли він перебував у статусі фізичної особи-підприємця.

Таким чином відповідачем доведено правомірність спірної вимоги та, відповідно, наявність у позивача обов`язку зі сплати сум єдиного внеску, нарахованих контролюючим органом за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з цим позовом у розмірі 1073,60 грн, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Є.Б. Супрун