Справа № 620/7793/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року Чернігів Справа № 620/7793/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі також - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також третя особа) про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.03.2024 №81 про відмову у призначенні позивачу пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати позивачу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) до страхового стажу, що дає право на зменшення пенсійного віку за Списком № 1, період його роботи з особливо шкідливими умовами праці у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 03.03.2009 по 16.05.2019 в Корпорації «Укртрансбуд», призначити та виплачувати пенсію з урахуванням зазначеного страхового стажу, з 07.03.2024.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що позивачем надані відповідачу всі документи на підтвердження стажу та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, проте відповідачем відмовлено у проведенні спірного перерахунку. Вважає, що спірне рішення є необґрунтованим, оскільки прийнято без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому відновлення порушених прав має бути забезпечено у заявлений спосіб.

17.06.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржуване рішення є правомірним та таким, що прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки позивач на момент звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 не надав уточнюючих довідок згідно з Додатком 5.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

07.03.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (копія заяви, а також розписки-повідомлення додається до позовної заяви).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.03.2024 №81, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний пільговий стаж. Також у вказаному рішенні зазначено: вік позивача 51 рік 01 місяць 01 день, страховий стаж становить 30 років 11 місяців 20 днів, пільговий стаж (за Списком № 1) складає 06 років 09 місяців 13 днів.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся за їх захистом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Починаючи з жовтня 2017 року призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 здійснювалось на підставі обох вищезгаданих Законів №1788-XIІ та №1058-IV, які містили ідентичні вимоги та положення.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII (справа №1-5/2018(746/15)), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статті 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03. 2015 №213-VIII.

Конституційний Суд України вирішив, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Таким чином, з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020, призначення на пільгових умовах пенсії за віком за списком №1 також здійснюється на підставі обох вищезгаданих Законів №1788-XIІ та №1058-IV.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин наявна колізія між нормами Законів №1788-XIІ та №1058-IV в частині визначення віку набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058.

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У відповідності до п. 4 розділу XXII Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами прані, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 №461 працівники, зайняті па роботах у зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100 кБк/м2 і більше, були віднесені до категорії осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а із січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 року №250, від 30.06.1998 №982, від 07.02.2000 №223, від 29.01.2003 №137, від 27.04.2006 №571, від 10.09.2008 №831 (з наступними змінами) було встановлено, зокрема, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи та вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36).

Крім того, суд зауважує, що надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі №235/1112/17 та у постанові від 15.11.2023 по справі №620/7043/22.

Як видно з відомостей трудової книжки серія НОМЕР_1 від 26.03.1998, позивач зокрема, працював з 03.03.2009 по 16.05.2019 на посаді машиністом екскаватора 3 класу, бетонера 4 розряду будівельного підрозділу, водієм навантажувача 5 розряду Корпорації «Укртрансбуд».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 №173 Список №1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я. На виконання вказаної постанови наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 № 576 затверджено Перелік № 576. Корпорація «Укртрансбуд» входить до Переліку № 576.

На підтвердження факту роботи в Корпорації «Укртрансбуд» позивачем для призначення пенсії надано довідку про дозу зовнішнього опромінення позивача за період роботи останнього на площадці ДСП ЧАЕС з 2009 по 2017 роки, видану Корпорацією «Укртрансбуд» № 653/06 від 15.06.2017.

З листів Корпорації «Укртрансбуд» №74/05 від 03.05.2024 та № 79/05 від 16.05.2024, видно, що атестація робочих місць, на яких працював позивач у період його роботи з 03.03.2009 по 16.05.2019 в Корпорації «Укртрансбуд», не проводилася, проте зазначається, що позивач виконував свої обов`язки в зоні відчуження (зокрема в КВ «Вектор», сумарна щільність забруднення радіонуклідами території якого становить 183 кБк/м2, тобто перевищує 100 кБк/м2, як і вся територія Чорнобильської ЧАЕС, що вбачається з протоколу № 21 від 11.04.2023 проведення вимірювань щільності забруднення території, складеного ДСП «Екоцентр» на замовлення ДСП «ЦППРВ»). Також відповідно до розрахункових листків за період з 2017-2019 року (адже відповідно до відповіді Корпорації «Укртрансбуд», кадрові документи за період 2002- 2016 років були викрадені з приміщення підприємства на території м. Чорнобиль під час повномасштабного вторгнення російських військ на території України 24.02.2022) вбачається, що позивач щомісячно отримував доплату за роботу в зоні відчуження та надбавку за роботу у важких та шкідливих умовах.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком № 1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, вказані документи, в розумінні наведених норм, підтверджують пільговий стаж позивача за списком №1 у спірний період.

Враховуючи наведене, доводи ГУ ПФУ в Рівненській області, викладені в оскаржуваному рішенні про відсутність підстав для зарахування періоду 03.03.2009 по 16.05.2019 до пільгового стажу, є помилковими.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність спірного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 03.03.2009 по 16.05.2019 і, з метою відновлення порушених прав, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу період роботи з 03.03.2009 по 16.05.2019 у полуторному розмірі, для призначення пенсії за списком №1, та здійснити повторний розгляд заяви від 07.03.2024.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 605,60 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.03.2024 №81.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу період роботи з 03.03.2009 по 16.05.2019 в Корпорації «Укртрансбуд» у пільговому обчисленні у полуторному розмірі, для призначення пенсії за списком №1, та повторно розглянути заяву від 07.03.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп), сплачений відповідно до квитанції від 29.05.2024.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вул. Олександра Борисенка, 7,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33028 .

Третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів,14005, .

Повний текст рішення виготовлено 26 серпня 2024 року.

Суддя І.І. Соломко