Справа № 320/7226/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року № 320/7226/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), у якому просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу роботи як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, службу в лавах Радянської армії з 14.11.1972 по 18.11.1974, тривалістю 2 роки 5 днів, половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту тривалістю 1 рік і 11 місяців та час праці на посаді члена Донецького обласного суду з 08.07.1987 по 30.07.1990 тривалістю 3 роки 23 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області встановити позивачу розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу його роботи як судді 41 рік 04 місяці 20 днів, згідно з Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці ОСОБА_1 (наданому кадровою службою Апеляційного суду Донецької області відповідно до Додатку 3 до «Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», затвердженого 25.01.2008 постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008).

На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що під час перерахунку грошового утримання позивача відповідачем не було зараховано періоду роботи на посаді члена Донецького обласного суду, а також період служби у лавах Радянської армії, та половина навчання на денному відділенні вищого юридичного інституту, що вплинуло для визначення відсотків суддівської винагороди.

Відповідач проти позову заперечував. Вказував, що відповідно до чинного законодавства служба у лавах Радянської армії, строк навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту та періоди роботи на посаді члена Донецького обласного суду не можуть бути враховані для визначення відсотків суддівської винагороди.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задоволено частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 змінено в мотивувальній та резолютивній частині. Викладено резолютивну частину рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 в наступній редакції:

"Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи на посаді судді роботу членом Донецького обласного суду з 08.07.1987 по 30.07.1990 (03 роки 00 місяці 23 дні).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді роботу членом Донецького обласного суду з 08.07.1987 по 30.07.1990 (03 роки 00 місяці 23 дні).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з врахуванням стажу роботи членом Донецького обласного суду з 08.07.1987 по 30.07.1990 (03 роки 00 місяці 23 дні), який дає право на відставку та фактично виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити."

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2024 касаційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022 у справі №320/7226/21 - скасовано, а справу №320/7226/21 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, в постанові Верховний Суд зазначив наступне: «розглядаючи зазначений спір ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не дослідили ряд обставин справи, що мають визначальне значення для її вирішення.

Так, не встановленими залишились обставини:

- з якого відсоткового розміру по відношенню до грошової винагороди судді позивачу призначено довічне грошове утримання та коли?

- які періоди служби, навчання та роботи увійшли до розрахунку довічного грошового утримання позивача при його призначенні?

- у якому розмірі (в тому числі, відсотковий розмір по відношенню до суддівської винагороди) позивачу нараховано та виплачується довічне грошове утримання після перерахунку у 2021 році на підставі судового рішення (про яке позивач зазначав у позові, проте яке не досліджувалось судами)?».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 справу прийнято до свого провадження суддею Щавінським В.Р. та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Вказана ухвала суду отримані відповідачем 28.03.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У той же час, на час прийняття рішення у даній справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

20.05.2024 від позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

20.05.2024 у судове засідання учасники справи не прибули.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників учасників справи у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення; для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до матеріалів пенсійної справи та записів трудової книжки позивач має наступні періоди в страховому стажі:

- з 14.11.1972 по 18.11.1974 служба у лавах Радянської армії (2 роки 5 днів);

- з 01.09.1975 по 01.07.1979 навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту (4 роки 10 місяців);

- з 31.03.1980 по 20.06.1982 робота на посаді народного судді Калінінського районного народного суду м. Горлівка (2 роки 2 місяці 20 днів);

- з 21.06.1982 по 07.07.1987 робота на посаді народного судді Центрально-Міського районного народного суду м. Макіївка (5 років 17 днів);

- з 08.07.1987 по 30.07.1990 робота членом Донецького обласного суду (3 роки 23 дня);

- з 31.07.1990 по 16.01.2002 робота на посаді народного судді Гірницького районного народного суду м. Макіївка (11 років 5 місяців 16 днів);

- з 17.01.2002 по 15.09.2017 робота на посаді Апеляційного суду Донецької області (15 років 7 місяців 29 днів).

15.09.2017 позивача відраховано зі штату Апеляційного суду Донецької області у зв`язку із поданням заяви про відставку на підставі рішення Вищої Ради Правосуддя №2760/0/15 від 12.09.2017.

Статус позивача, як судді у відставці підтверджується посвідченням судді у відставці Апеляційного суду Донецької області № 02729.

20.09.2017 позивач звернувся до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перехід з пенсії за віком на довічне грошове утримання (до вказаної заяви позивачем було додано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, довідки виданої Апеляційним судом Донецької області, рішення Вищої ради правосуддя про відставку судді, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, наказ про відрахування зі штату, копії трудової книжки).

Відповідно до розпорядження Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 31.01.2018 №809854 позивача переведено на довічне грошове утримання з 20.09.2017. Відповідно до цього розпорядження загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку становить 90 %, а тому основний розмір утримання від середнього заробітку становить 28512 грн.

Відповідно до розрахунку стажу доданого до вказаного розпорядження зарахований стаж судді становить 34 роки 4 місяці 23 дні.

26.12.2018 позивач звернувся до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі нової довідки виданої Апеляційним судом Донецької області №35-13/17/2018 від 19.12.2018.

13.02.2019 позивач звернувся до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі нової довідки виданої Апеляційним судом Донецької області №35-08/36/2019 від 21.01.2019.

Відповідно до розпорядження Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України №809854 від 14.03.2019 загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку становить 90 %, а тому основний розмір утримання від середнього заробітку становить 51349,14 грн.

У зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму та зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач 11.03.2020 звернувся до Києво-Святошинського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 03.03.2020 року № 311-14/144/20, виданої Донецьким апеляційним судом.

Листом від 28.04.2020 №1000-0316-8/32495 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області позивачу відмовлено у перерахунку з тих підстав, що з 18.02.2020 року порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці регулюється статтею 142 України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020. Зазначило, що право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційне оцінювання та не відпрацював на посаді судді три роки за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом №1402, виникає згідно статті 142 Закону № 1402 після 18.02.2020.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі №320/7944/20 адміністративний позов задоволено в повному обсязі, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно з поданою заявою від 11.03.2020;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 07071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) здійснити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 311-14/144/20 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» і рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Вказане судове рішення набрало законної сили 05.04.2021.

Відповідно до розпорядження Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 15.04.2021 позивачу здійсненого перерахунок довічного утримання на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі № 320/7944/20 загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку становить 90 %. Основний розмір утримання від середнього заробітку становить 187288,20 грн.

В подальшому, позивачем було з`ясовано, що виконуючи рішення суду відповідачем при нарахуванні розміру грошового утримання в стаж судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання, безпідставно не зараховано працю позивача на посаді члена Донецького обласного суду в період з 08.07.1987 по 30.07.1990.

Як зазначає позивач, він неодноразове звертався до пенсійного органу для пояснення вказаної ситуації та лише 26.02.2021 листом відповідача №2074-1460/Я-02/8-1000/21 позивача було повідомлено, що періоди роботи на посаді члена Донецького обласного суду не можуть бути враховані для визначення відсотків суддівської винагороди.

В подальшому, під час розгляду справи у відзиві відповідач зазначив, що служба в лавах Радянської армії, строк навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту та періоди роботи на посаді члена Донецького обласного суду не можуть бути враховані щодо позивача для визначення відсотків суддівської винагороди.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції щодо гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення, зокрема у рішеннях: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99 (справа про фінансування суддів), від 20 березня 2002 року №5рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність судців як складову їхнього статусу), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03 червня 2013 року № 3рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне утримання суддів у відставці).

Спір у справі виник через неврахування відповідачем до стажу роботи судді наступних періодів: служби в лавах Радянської армії з 14.11.1972 по 18.11.1974 (тривалістю 2 роки 5 днів), половини строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту (тривалістю 1 рік і 11 місяців) та часу праці на посаді члена Донецького обласного суду з 08.07.1987 по 30.07.1990 (тривалістю 3 роки 23 дні).

Відповідно до вимог п. 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 р. № 1402-VІІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України № 1402-VII), який набрав чинності 30 вересня 2016 р., право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Із 05 січня 2017 р. набрав чинності Закон України "Про Вищу раду правосуддя" №1798-ХІІІ від 21 грудня 2016 р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення суддів у відставці.

Згідно з вимогами п. 34 абз. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Вищу раду правосуддя" № 1798-19 від 21 грудня 2016 р. (набрання чинності з 5 січня 2017 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Окрім того, щомісячне грошове утримання судді у відставці виплачується без обмеження максимальним розміром.

Аналогічні положення містяться у пункті 11 Перехідних положень Закону № 2453-VІ, який передбачав, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Як встановлено з протоколу призначення пенсії, позивачу призначено пенсію з 20.09.2017.

На дату призначення позивача на посаду судді діяв Закон України від 15 грудня 1992 р. № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон № 2862-XII).

Відповідно до вимог частини 4 статті 43 Закон України № 2862-XII судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з вимогами пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 3 вересня 2005 р. № 865, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 р. № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (далі - Указ № 584/95), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Суд зазначає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (ч. 4 ст. 43 Закону N2862-XII).

Відповідно до вимог ч. 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з приписами абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Факти та періоди проходження позивачем строкової військової служби, перебування на денній формі навчання в Харківському юридичному інституті, перебування на посаді членом Донецького обласного суду відповідачем не заперечується і тому не є спірним у справі.

За приписами ст 29 та ч. 1 ст. 30 Закону України «Про судоустрій України» від 05.06.1981 №2022-X апеляційні суди діють в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, якщо інше не передбачено законом.

У назві апеляційних судів використовується назва населених пунктів, в яких вони знаходяться.

Апеляційні суди складаються з обраних Верховною Радою України безстроково чи призначених Президентом України у межах п`ятирічного строку суддів.

Суд звертає увагу на зазначену норму та вказує, що посада ОСОБА_1 як члена Донецького обласного суду є саме посадою судді, отже ГУ ПФУ в Київській області прийшов до помилкового висновку, що така не відносить до посад, визначених приписами ст. 137 Закону №1402-VIII.

Згідно абзацу 4 пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Як встановлено судом, 20.09.2017 позивач звернувся до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перехід з пенсії за віком на довічне грошове утримання (до вказаної заяви позивачем було додано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, довідки виданої Апеляційним судом Донецької області, рішення Вищої ради правосуддя про відставку судді, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, наказ про відрахування зі штату, копії трудової книжки).

Відповідно до розпорядження Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 31.01.2018 №809854 позивача переведено на довічне грошове утримання з 20.09.2017. Відповідно до цього розпорядження загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку становить 90 %, а тому основний розмір утримання від середнього заробітку становить 28 512 грн.

Відповідно до розрахунку стажу доданого до вказаного розпорядження, загальний стаж судді становить 34 років 4 місяця 23 днів (відповідно до цього розрахунку вбачається, що позивачу зараховано періоди, які відповідач зараз не враховує, а саме: з 14.11.1972 по 18.11.1974 служив в лавах Радянської армії (2 роки 5 днів); з 01.09.1975 по 01.07.1979 навчався на денному відділенні Харківського юридичного інституту (а саме: 1/2 частину навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців) та з 08.07.1987 по 30.07.1990 роботу членом Донецького обласного суду (3 роки 23 дня)).

Надаючи оцінку висновкам та мотивам, якими керувався Верховний Суд скасовуючи рішення Київського окружного адміністративного суду та Шостого апеляційного адміністративного суду по даній справі, відповідно до ч.5ст.353 КАС України, суд зазначає наступне. Зокрема дослідженню підлягають наступні питання.

1) «З якого відсоткового розміру по відношенню до грошової винагороди судді позивачу призначено довічне грошове утримання та коли?».

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 31.01.2018 №809854 позивача переведено на довічне грошове утримання з 20.09.2017. Відповідно до цього розпорядження загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку становить 90 %. Відповідно основний розмір утримання від середнього заробітку становить 28 512 грн.

2) «Які періоди служби, навчання та роботи увійшли до розрахунку довічного грошового утримання позивача при його призначенні?».

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 31.01.2018 №809854 зарахований стаж судді становить 34 років 4 місяця 23 дні. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем позивачу до стаж роботи суддею було зараховано:

з 31.03.1980 по 20.06.1982 (02 роки 00 місяців 20 днів) робота народним суддею Калінінського районного народного суду м.Горлівка;

з 21.06.1982 по 07.07.1987 (05 років 00 місяців 17 днів) робота народним суддею Центрально-Міського районного народного суду м.Макіївки;

з 31.07.1990 по 16.01.2002 (11 років 05 місяців 16 днів) - робота народним суддею Гірницького районного народного суду м.Макіївка;

з 17.01.2002 по 15.09.2017 (15 років 07 місяців 29 днів) робота суддею апеляційного суду Донецької області.

Інші періоди, у т.ч. навчання, служба у лавах Радянської армії, робота членом Донецького обласного суду не були враховані відповідачем для розрахунку стажу судді.

3) «У якому розмірі (в тому числі, відсотковий розмір по відношенню до суддівської винагороди) позивачу нараховано та виплачується довічне грошове утримання після перерахунку у 2021 році на підставі судового рішення (про яке позивач зазначав у позові, проте яке не досліджувалось судами)?».

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 15.04.2021 позивачу здійсненого перерахунок довічного утримання на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі № 320/7944/20 загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку становить 90 %, а тому основний розмір утримання від середнього заробітку становить 187288,20 грн.

Суд звертає увагу, що відповідачем під час перерахунку пенсії на підставі рішення суду протиправно не було зараховано періоду з 08.07.1987 по 30.07.1990 роботи членом Донецького обласного суду (3 роки 23 дня), а подальшому під час розгляду даної справи, у відзиві відповідач зазначив, що служба в лавах Радянської армії, строк навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту та періоди роботи на посаді члена Донецького обласного суду не можуть бути враховані для визначення відсотків суддівської винагороди.

Разом з тим, суд бере до уваги, що включення до стажу роботи позивача на посаді судді додаткових періодів обумовлює збільшення відсотку грошового утримання, який призначається судді при виході у відставку, та був призначений ще в 20.09.2017 коли позивачу було першочергово призначено довічне грошове утримання у зв`язку з відставкою.

Таким чином, ураховуючи встановлені обставини, суд вважає, що не зарахування органом ПФУ до відповідного стажу роботи позивача на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання у вищому навчальному закладі та роботи на посаді члена Донецького обласного суду, є протиправними.

Аналогічна правова позиція щодо обрахування стажу роботи судді у відставці висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 р. у справі № 127/20301/17, від 06 березня 2018 р. у справі №308/6953/17 та від 22 березня 2018 р. у справі № 520/5412/17, від 16 травня 2018 року у справі № 800/367/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4458/17,від 26 березня 2019 р. у справі № 720/454/17, від 30 травня 2019 р. у справі № 592/2569/17.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд звертає увагу на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №592/3694/17 про те, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Як вбачається з рішення Вищої ради правосуддя №2760/0/15-17 «Про звільнення позивача з посади судді апеляційного суду Донецької області у відставку» до стажу роботи, що дає право на звільнення позивача зараховано роботу на посадах: народного судді Калінінського районного народного суду м. Горлівка (31.03.1980-20.06.1982), народного судді Центрально-Міського районного народного суду м. Макіївки 921.06.1982-07.07.1987), судді Донецького обласного суду (08.07.1987-30.07.1990), судді Гірницького районного суду міста Макіївки (31.07.1990-16.01.2002), судді апеляційного суду Донецької області (17.01.2002-15.09.2017).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді (окрім безпосереднього періоду роботи на посаді судді) слід додатково зарахувати період проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому навчальному закладі, період роботи на посаді члена Донецького обласного суду, які в свою чергу також дають право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у відповідному розмірі відсотків від суддівської винагороди (грошового утримання) судді.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем протиправно було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утриманні судді без урахування наступних періодів: строку військової служби в Збройних Силах, половини строку навчання у вищому навчальному закладі та усього часу роботи на посадах слідчого в органах внутрішніх справ, отже порушено права позивача на отримання грошового утримання судді у відставці з урахуванням повного стажу та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Оскільки права порушено після перерахунку довічного грошового утримання на підставі рішення суду, суд вважає, що позовні вимоги позивача:

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, службу в лавах Радянської армії з 14.11.1972 по 18.11.1974, тривалістю 2 роки 5 днів, половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту тривалістю 1 рік і 11 місяців та час праці на посаді члена Донецького обласного суду з 08.07.1987 по 30.07.1990 тривалістю 3 роки 23 дні;

- зобов`язати відповідача встановити позивачу розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу його роботи як судді 41 рік 04 місяці 20 днів, згідно з Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці ОСОБА_1 (наданому кадровою службою Апеляційного суду Донецької області відповідно до Додатку 3 до «Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», затвердженого 25.01.2008 постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008), є обґрунтованими.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції позивачем сплачено судовий збір на суму 908 грн. 00 коп. Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 908 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 78, 139, 205, 242-246, 250, 253 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу роботи як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, службу в лавах Радянської армії з 14.11.1972 року по 18.11.1974 року тривалістю 2 роки 5 днів, половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту тривалістю 1 рік і 11 місяців та час праці на посаді члена Донецького обласного суду з 08.07.1987 року по 30.07.1990 року тривалістю 3 роки 23 дні.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області встановити ОСОБА_1 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу його роботи як судді 41 рік 04 місяці 20 днів, згідно з Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці ОСОБА_1 (наданому кадровою службою Апеляційного суду Донецької області відповідно до Додатку 3 до «Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судцям у відставці органами Пенсійного фонду України», затвердженого 25.01.2008 року постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.