Справа № 404/10782/23
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/130/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Кіровський районний суд міста Кі ровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Андурової Лілії Олександрівни (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б), Департаменту патрульної поліції (; місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок № 3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП 18№ 234963 від 07.12.2023 року. В обгрунтування позову зазначив, що офіційно працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Добробут-Авто», на посаді заступника технічного керівника. Основним видом діяльності товариства є випробування, перевірка конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, та складників. 07 грудня 2023 року до товариства звернувся ОСОБА_2 та просив провести сертифікацію щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу «автомобіль легковий Infiniti. Q50, 2018, Б/У, код НОМЕР_2 ». З власником транспортного засобу фактично було укладено договір про проведення сертифікації автомобіля, шляхом складання «Заявка на проведення сертифікації щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу». За усною домовленістю вказані документи повинні були підписані сторонами після проведення сертифікації. ОСОБА_2 приїхав на територію товариства та передав позивачу авто та кліючі від нього. Як зазначає позивач, він сів за кермо вказаного автомобіля та почав проводити випробування тормозних зусиль передіньої вісі транспортного засобу на гальмівному стенді, який є огороджненим, відпав металевий захист не передбачений конструкцією данного транспортного засобу, який був встановлений сторонніми особами. ОСОБА_2 зателефонував особам, які кріпили дану конструкцію до автомобіля. За деякий час на територію Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут-Авто» приїхали представники СТО «Монро», перемістили транспортний засіб, зняли з нього металевий захист та встановили крепіжні болти. У зв`язку з даними подіями ОСОБА_2 викликав працівників патрульної поліції. При приїзді працівників патрульної поліції, власник автотранспорту повідомив їх, що позивач скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Однак позивач, зазначає, що не згодний з оскаржуваною постановою, оскільки не здійснював керування транспортним засобом, а лише проводив випробування гальмувальних зусиль передньої вісі транспортного засобу на гальмівному стенді. Окрім того, зазначає, що власник автомобіля постійно перебував біля позивача, однак працівники поліції вирішили склали оскаржувану постанову відносно позивача. Вказує, що здійснював керування транспортним засобом на дорогах загального значення, а лише здійснював свої обов`язки в межах повноважень щодо сертифікації автомобіля.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.22).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 лютого 2024 року, позивачем подано заяву (вх. № 5842 від 12.02.2024 року), якою недоліки вказані в ухвалі судді від 09.02.2024 року, усунуто (а.с.24-45).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.46).

Через канцелярію суду відповідачем Департаментом патрульної поліції подано відзив на позов (вх. № 10678 від 12.03.2024 року), в якому заперчеує щодо задоволення позовних вимог, зазначає, 07 грудня 2023 року під час несення працівника патрульної служби служби, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 в місті Кропивницькому, по проспекту Інженерів 4, керував транспортним засобом Nissan Infiniti Q50 номер кузова « НОМЕР_3 », та здійснив дорожньо-транспортну пригоду і не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із відеозапису доданого до відзиву вбачається що позивач під час надання усних пояснень по справі підтвердив факт керування вказаним транспортним засобом. Позивач також не заперечує і відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначає, що позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення належним чином та відповідно до вимог чинного законодавства досліджено усі необхідні докази для прийняття відповідного рішення по справі. А відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.55-66).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 78, 83-84), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань, до суду не подавали.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Відповідно до копії атестата про акредитацію основним видом діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут-Авто» є випробування, перевірка конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, та складників (а.с.40).

Інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Андуровою Лілією Олександрівною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 234963 від 07.12.2023 року, відповідно до якої 07 грудня 2023 року в місті Кропивницький, проспект Інженерів, 18, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Infiniti. Q50, номер кузова « НОМЕР_3 », здійснив дорожньо-транспортну пригоду і не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху (а.с.36).

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно перевірки чинності полісу внутрішнього страхування поліс за VIN № «НОМЕР_4», не знайдено (а.с.63).

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

За приписами пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до приписів підпунку а) пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1,- тобто, в тому числі і чинний страховий поліс.

За невиконання визначених Правилами дорожнього руху обов`язків водій може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою сттаті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі частини першої статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч частиною першою сттаті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи наведені норм законодавства вбачається, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 Правил дорожнього руху документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічного змісту правову позицію викладено у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема у справі №127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі №522/2280/16-а від 21 листопада 2019 року, у справі №711/4707/17 від 19 червня 2019 року.

Суд звертає увагу, що норма сттаті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є імперативною, та встановлює відповідальність за відсутність при собі або не пред`явлення для перевірки відповідних документів, а відтак, є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Керування транспортним засобом можливе лише за наявності посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), і такі документи можуть бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом та самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами наведених норм законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортного засобу.

У відповідності до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

При цьому, згідно пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З доданного відповідачем до відзиву відеозапису вбачається, що позивач підтвердив, що керував транспортним засобом саме він, та повідомив працівників патрульної поліції, що не має при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу; а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення суб`єктом владних повноважень мають бути подані відповідні докази.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, належними та допустимими доказами по справі встановлено факт порушення позивачем приписів пункту 2.1 «ґ`та вчинення правопорушення передбаченогочастиною першою сттаті 126 Кодексу адміністративного правопорушення.

Щодо доводів позивача, що він не здійснював керування транспортнмизасобом, а лише проводи перевірку гальмівної системи, суд зазначає наступне.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в пункті 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

При цьому, на доданному відповідачем відеозапису на питання працівників патрульної поліції хто керував транспортним засобом в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, позивач відповів що він, таким чином визнавши факт керування. Будь-яких інших доказів, як потім позивач зазначає у позові, що керували автомобілем невідомі треті особи, які перегоняли транспортний засіб до боксу, останнім до суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 126, 222, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 77, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ДП 18 № 234963 від 07 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Андурової Лілії Олександрівни (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22б), Департаменту патрульної поліції (; місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок № 3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28.08.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда