Справа № 160/16305/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 серпня 2024 року Справа № 160/16305/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

1) визнати протиправною діяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо:

- направлення клопотання командуючому ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом "Д" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, - "пониження в посаді" командира 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 ;

- невиплати лейтенанту ОСОБА_1 премії в повному обсязі за лютий 2023 року на підставі пункту 5 розділу ХVІ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за лютий місяць 2023 року у повному обсязі;

2) скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2024р.;

3) виплатити лейтенанту ОСОБА_1 премії в повному обсязі за лютий 2023 року на підставі пункту 5 розділу ХМІ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, та виплатити додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 за лютий місяць 2023 року у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин; уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити який саме наказ командира військової частини НОМЕР_1 (із зазначенням його реквізитів дати та номера) оскаржує позивач, та із зазначенням у позовних вимогах кого саме він просить зобов`язати здійснити виплату позивачеві премії в повному обсязі за лютий 2023 року на підставі пункту 5 розділу ХМІ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, та виплатити додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 за лютий місяць 2023 року у повному обсязі, а також із поданням копій такої уточненої позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, або доказів направлення такої уточненої позовної заяви іншим учасникам справи до їх Електронних кабінетів з використання сервісу «Електронний суд»; копій оскаржуваного рішення відповідача (наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2024р. для суду та відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, якщо позивачем все ж таки буде визначено в уточненій позовній заяві, що ним оскаржується саме наказ командира військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2024р.

29.07.2024 року до суду від позивача на виконання вимог ухвали від 01.07.2024р. про залишення позовної заяви без руху надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачем викладено позовні вимоги в оновленій редакції, саме:

1) визнати протиправною діяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо:

- направлення клопотання Військової частини НОМЕР_1 командуючому ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про притягнення до дисциплінарної відповідальності передбаченого пунктом "Д" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - "пониження в посаді" командира 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 ;

- невиплати лейтенанту ОСОБА_1 премії в повному обсязі за лютий 2023 року на підставі пункту 5 розділу ХVІ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за лютий місяць 2023 року у повному обсязі;

- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2023р. «Про результати службового розслідування» в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити лейтенанту ОСОБА_1 премії в повному обсязі за лютий 2023 року на підставі пункту 5 розділу ХVІ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, та виплатити додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 за лютий місяць 2023 року у повному обсязі.

Також 29.07.2024 року позивачем на усунення недоліків позовної заяви подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, в якій позивач просить суд поновити йому строк звернення до адміністративного суду та прийняти адміністративний позов до розгляду, посилаючись на те, що його не було ознайомлено з оскаржуваним наказом командира Військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2023р. і про його зміст позивач дізнався лише 31.05.2024р. з відповіді Військової частини НОМЕР_1 на запит представника позивача, до якої була долучена фотокопія спірного наказу, а про те, що його було позбавлено премії та додаткової винагороди за лютий місяць 2023 року у повному обсязі він також не знав, бо був введений в оману відповідачем, оскільки після звернення позивача з рапортом по команді до начальника штабу 1 стрілецького батальйону, останній ввів його в оману, повідомивши, що стягнення з позивача не було, а було неправильне нарахування грошового забезпечення. При цьому з пояснень сержанта ОСОБА_2 та молодшого сержанта ОСОБА_3 слідує, що позивач неодноразово звертався з рапортом по команді до начальника штабу 1 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 , капітана ОСОБА_4 , який повідомляв, що фінансово-економічна служба Військової частини НОМЕР_1 помилялася у розрахунках, а щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності не відповідав. Крім цього, позивач посилався на запроваджений в Україні воєнний стан та на неможливість повноцінного захисту його прав, як військовослужбовця, під час виконання бойових завдань, а саме: обмеженість доступу до правових інструментів; неможливість фізично звернутися до суду вчасно через постійне виконання бойових завдань, пріоритет виконання бойових завдань тощо.

Відповідно до п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

З урахуванням того, що з 29.07.2024р. по 06.08.2024р., включно, суддя Турова О.М. перебувала у щорічній відпустці, а з 07.08.2024р. по 12.08.2024р. включно, суддя Турова О.М. була тимчасово непрацездатна питання про відкриття провадження у справі розглянуто та постановлено відповідну ухвалу першого робочого дня.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, суд повторно наголошує, що згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому абз.1 ч.2 ст.122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас ч.3 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частина 5 статті 122 КАС України є спеціальною нормою у розв`язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 122 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.

За змістом приписів п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба є різновидом служби публічної.

Як слідує з позовної заяви, позивачем оскаржуються дії Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення клопотання командуючому ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом "Д" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, - "пониження в посаді" командира 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 , а також щодо невиплати лейтенанту ОСОБА_1 премії в повному обсязі за лютий 2023 року на підставі пункту 5 розділу ХVІ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за лютий місяць 2023 року у повному обсязі, і наказ командира Військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2023р. «Про результати службового розслідування» в частині, що стосується ОСОБА_1 .

При цьому до позовної заяви позивачем надано копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2023р., згідно з яким наказано:

- за неналежне виконання службових обов`язків та за порушення вимог абзаців 2, 5, 10 статті 11; статті 16: статті 111; абзацу 3 статті 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; розділу 2 статті 28 Бойового статуту механізованих і танкових військ сухопутних військ Збройних Сил України, частина 2 (батальйон, рота); статей І, 2, абзаців 3, 6 статті 3, абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, начальнику персоналу військової частини НОМЕР_1 підготувати клопотання командуючому ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом "Д" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, - "пониження в посаді" командира 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 ;

- помічнику командира з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби не виплачувати лейтенанту ОСОБА_1 премію в повному обсязі за лютий 2023 року на підставі пункту 5 розділу ХVІ "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, та не виплачувати додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 за лютий місяць 2023 року у повному обсязі.

Наведене свідчить про те, що позивачем оскаржуються дії та рішення відповідача щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в тому числі в частині щодо не виплати позивачеві у зв`язку із цим премії та додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, за лютий 2023 року, вчинені на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №6001 від 20.03.2023р. у березні 2023р., проте, з позовною заявою про оскарження таких дій позивач звернувся до суду лише 22.06.2024р.

У заяві про поновлення строку звернення до суду з цим позовом позивач вказує на те, що його не було ознайомлено з оскаржуваним наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №6001 від 20.03.2023р. і про його зміст позивач дізнався лише 31.05.2024р. з відповіді Військової частини НОМЕР_1 на запит представника позивача, до якої була долучена фотокопія спірного наказу, а про те, що його було позбавлено премії та додаткової винагороди за лютий місяць 2023 року у повному обсязі він також не знав, бо був введений в оману відповідачем, оскільки після звернення позивача з рапортом по команді до начальника штабу 1 стрілецького батальйону, останній ввів його в оману, повідомивши, що стягнення з позивача не було, а було неправильне нарахування грошового забезпечення.

Водночас, матеріали справи не містять доказів ознайомлення позивача зі спірним наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №6001 від 20.03.2023р., в якому також вказано і про позбавлення позивача премії та додаткової винагороди за лютий місяць 2023 року у повному обсязі, раніше, ніж 31.05.2024р.

При цьому, для з`ясування вищевказаних обставин, у відповідача слід витребувати відповідні докази, а саме: докази щодо дати ознайомлення позивача з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №6001 від 20.03.2023р., після надання яких і слід вирішити питання про дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, бо за відсутності доказів, які б вказували, що таке ознайомлення відбулося до 31.05.2024р., підстави вважати, що такий строк було пропущено, відсутні.

За наведених обставин, позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, та підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі також відсутні.

Частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин - є адміністративною справою незначної складності (малозначною справою).

Частиною 1 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з п.10 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що ця справа є справою незначної складності, для якої пріоритетним є її швидке вирішення, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у Військової частини НОМЕР_1 , наступні докази:

- наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2023 №4562, акт службового розслідування на підставі цього наказу;

- витяги з журналу бойових дій 1 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 за 20.02.2023р. та 20.11.2023р.;

- копії донесень командира 1 стрілецького батальйону командиру Військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2023р. та 20.11.2023р. щодо втрат позицій у смузі оборони 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону із зазначенням особового складу, що залишив такі позиції та часу залишення.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Частиною четвертою статті 9 КАС України визначено обов`язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, суд зазначає, що позивач, заявляючи це клопотання, взагалі не обґрунтував та не довів належність таких доказів щодо предмета доказування у рамках цієї справи, зокрема, щодо наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2023 №4562 та акта службового розслідування, складеного на підставі цього наказу, в той час, як наказ від 06.03.2023 №4562 не є предметом оскарження у цій справі тощо, а також в порушення вимог ч.2 ст.80 КАС України, позивач не зазначив у цьому клопотанні обставини, які можуть підтвердити докази, що він просить витребувати, або аргументи, які ці докази можуть спростувати; а також заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, докази у справі, які просить витребувати позивач, не можуть вважатися належними, а, отже, у задоволенні клопотання про їх витребування слід відмовити.

Разом з тим, суд, зважаючи на предмет спору у цій справі, вважає за необхідне витребувати у відповідача з власної ініціативи завірені належним чином копії документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №6001 від 20.03.2023р.

Керуючись статтями 171, 243, 248 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Прийняти уточнену позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/16305/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 13.09.2024 року за наявними у справі матеріалами у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань №11.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Туровою О.М.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов, а також зобов`язати позивача надати до суду разом із відповіддю на відзив документи, що підтверджують надання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а також зобов`язати відповідача надати до суду разом із запереченням на відповідь на відзив документи, що підтверджують надання заперечень на відповідь на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 :

- докази щодо дати ознайомлення ОСОБА_1 з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №6001 від 20.03.2023р.;

- завірені належним чином копії документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №6001 від 20.03.2023р.

Інформацію щодо цієї адміністративної справи учасники справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, відповідачу разом з ухвалою надіслати копію позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Турова