Справа № 120/15165/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15165/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук Костянтин Олександрович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

27 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тульчинського міського голови Весняного Валерія Михайловича про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, Тульчинського міського голови Весняного Валерія Михайловича.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Цим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 2518 "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 ", визнано протиправним та скасовано розпорядження Тульчинського міського голови Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 07-03-401 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області з 07 вересня 2023 року, стягнуто з Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 вересня 2023 року по 25 січня 2023 року включно у розмірі 79821,31 гривню 31 копійку без урахування податків та обов`язкових платежів, що підлягають відрахуванню із заробітної плати.

25 січня 2024 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/15165/23 щодо допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області.

16 квітня 2024 року представник позивачки звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, зобов`язавши Тульчинську міську раду Тульчинського району Вінницької області подати звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено та зобов`язано Тульчинську міську раду Тульчинського району Вінницької області подати до 30 травня 2024 року звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині, що стосується поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області з 07 вересня 2023 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити позивачу у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказав, що 26 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області щодо виконання судового рішення в частині понровлення її на посаді, з якої звільнено. На 59 позачерговій сесії Тульчинської міської ради 8 скликання розглядалося питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, проте позивачку так і не було поновлено на посаді. У зв`язку із невиконанням рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді вона звернулася до органу, що здійснює примусове виконання рішення суду. Так, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Плахотнюк Н.Ю. від 29 січня 2024 року відкрито виконавче провадження № 74000767 щодо примусового виконання виконавчого листа № 120/15165/23, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 25 січня 2024 року. В подальшому, постановою державного виконавця від 01 лютого 2024 року на Тульчинську міську раду накладено штраф у розмірі 5100 гривень за невиконання рішення суду без поважних причин. Не погодившись із такою постановою державного виконавця відповідач оскаржив її в судовому порядку, проте рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2024 року у справі № 120/1525/24 у задоволенні позовної заяви Тульчинської міської ради відмовлено.

Водночас, як зазначив представник позивачки, незважаючи на відкриття виконавчого провадження та накладення штрафу за невиконання судового рішення, ОСОБА_1 так і не було поновлено на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області.

Також, 04 квітня 2024 року відбулася 61 сесії Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, на розгляд якої виносилося питання щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині допущення до негайного виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області. Відповідно до протоколу поіменного голосування голоси депутатів розподілилися наступним чином: "за"- 6 депутатів, "проти" - 18 депутатів, "утрималось" - 3 депутати.

Відтак, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року залишається невиконаним протягом тривалого часу, а тому наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням такого рішення суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та діям відповідача щодо виконання рішення суду у даній справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (частина 2 статті 372 КАС України).

Розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Форми судового контролю за виконанням судового рішення встановлені приписами статей 382, 383 КАС України.

Так, частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 наголосив на тому, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та зауважив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Підставою для встановлення судового контролю, в даному випадку визначено позивачем невиконання Тульчинською міською радою Тульчинського району Вінницької області рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині поновлення позивачки на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, що в цій частині допущено до негайного виконання. При цьому позивачкою вчинялися всі необхідні дії щодо виконання такого судового рішення

Відтак, оскільки рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області залишається невиконаним, суд першої інстанції обгрунтовано прийняв рішення про необхідність встановити строк для подання боржником звіту про виконання такого судового рішення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.