Справа № 697/986/24
Суддя: Колісник Л. О.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/986/24
Провадження № 2-а/697/7/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого Колісник Л.О.,

за участі: секретаря Румини М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Черкаській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, після усунення недоліків якого та заміни неналежного відповідача на належного, просить визнати дії старшого інспектора ВП № 1 Черкаського районного управління поліції в Черкаській області Гончаренка С.М. стосовно притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП протиправними; скасувати постанову інспектора ВП № 1 Черкаського районного управління поліції в Черкаській області Гончаренка С.М., серія ЕНА № 1797948 від 01.04.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340,00 грн за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою серії ЕНА № 1797948 від 01.04.2024, винесеною старшим інспектором ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Гончаренком С.М., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що він 01.04.2024 о 13:55 год, керуючи автомобілем Audi А6 СА3334СЕ в м. Каневі по вул. Олега Кошового, 12 здійснив рух в межі дії знаку 3.21 в`їзд заборонено, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху - порушення вимог заборонених знаків. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, зазначає, що 01.04.2024 близько 14:00 год на власному автомобілі в місті Каневі він з вулиці О.Кошового в напрямку центру міста звернув вправо на майданчик перед магазинами де припаркувався. В цей час до нього підійшов працівник патрульної поліції, який звинуватив його у порушенні вимог заборонного знаку 3.21 в`їзд заборонено та показав цей знак разом з табличкою 5.36 зона, які були прикріплені до стовпа вуличного освітлення. Оскільки знак був розвернутий паралельно руху транспортних засобів, затінений гіллям та був невидимим для водіїв, він, ОСОБА_1 винним себе не визнав та відмовився знайомитися з документами та підписувати їх, повідомивши що буде оскаржувати дії поліцейського в суді. Поліцейський повідомив, що постанову він, ОСОБА_1 , отримає поштою. Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн він отримав 26.04.2024. Просить поновити строки звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскаржувану постанову скасувати, оскільки знак розміщено не у відповідності з правилами дорожнього руху, та був закритий від учасників дорожнього руху. Причиною пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження постанови зазначає необхідність пошуку спеціалістів для написання позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.05.2024 року позов залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

28.05.2024 після часткового усунення недоліків позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.06.2024 за клопотанням позивача ухвалою суду неналежного відповідача замінено на належного.

Розгляд справи відкладався неодноразово у зв`язку з клопотаннями сторін та з технічних причин.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області області 02.07.2024 подала відзив на позовну заяву та клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду. Представник відповідача зазначає, що 01.04.2024 старшим інспектором ВП № 1 Черкаського РУП капітаном поліції Гончаренко С.М. винесено постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1797948 за вчинення правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови 01.04.2024 о 13:55 год, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi А6 СА3334СЕ в м. Каневі по вул. Олега Кошового,12 здійснив рух в межі дії знаку 3.21 в`їзд заборонено, чим порушив п.8.4 «в» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Наявність знаку 3.21 в`їзд заборонено» та вчинення порушення позивачем підтверджується відеозаписом та самим позивачем. З відеозапису вбачається, що даний знак є видимий для водіїв. Позивач відмовився від ознайомлення, підписання та отримання копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за це порушення. У зв`язку з цим, постанова була надіслана позивачу поштою та була отримана ОСОБА_1 26.04.2024. Під час винесення постанови ГУНП як суб`єкт оскарження діяло у відповідності, в межах та спосіб, передбаченим КУпАП.

Також відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення без поважних причин.

У судове засідання сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

01.04.2024 постановою серії ЕНА № 1797948, винесеною старшим інспектором ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Гончаренка С.М, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністравтивне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

У відповідності з постановою 01.04.2024 о 13:55 год, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi А6 НОМЕР_1 в м. Каневі по вул. Олега Кошового,12 здійснив рух в межі дії знаку 3.21 в`їзд заборонено, чим порушив п.8.4 «в» Правил дорожнього руху- порушення вимог заборонених знаків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами частини другої статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача ОСОБА_1 із рішенням поліцейського ВП N 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, а саме: складання 01.04.2024 постанови, серії ЕНА № 1797948, про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З матеріалів справи встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався 01.04.2024, відмовившись від ознайомлення, підписання та отримання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1797948 від 01.04.2024, про що свідчить відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, який досліджений в судовому засіданні.

Крім того, з доводів позивача та відповідача встановлено, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 26.04.2024, проте з адміністративним позовом до суду звернувся після закінчення строку, передбаченого ч.2 ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що адміністративний позов надійшов до Канівського міськрайонного суду Черкаської області 08.05.2024. Тобто, позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не доведено, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин.

Доводи позивача щодо невчасного отримання постанови не спростовують висновків суду, оскільки про винесену постанову позивач знав під час її винесення 01.04.2024, проте відмовився від підпису та ознайомлення з нею. Постанову позивач отримав поштою 26.04.2024. Доказів протилежного суду не надано. Пошук позивачем фахівців у галузі права для складення позовної заяви суд не може розцінити як поважну причину пропуску процесуальних строків.

Інших причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом позивач не вказав та доказів щодо них не надав.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, позивачем не доведено, що причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом є поважними, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2,5,9,72-76,122,123,194,229,240,243,248,294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Черкаській області про скасування постанови - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л . О . Колісник