Справа № 726/2291/24
Суддя: Мілінчук С. В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2291/24
Провадження №2-а/726/50/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.08.2024 м. м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративний позов представника позивача Пилип`юка Олександра Мирославовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача, адвокат Пилип`юк О.М., звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівці із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому він просить суд:

- поновити пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №216834 від 23.07.2024 року по відношенню до ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження в справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення;

- стягнути з відповідача (за рахунок бюджетних асигнувань) судові витрати, а саме судовий збір за подання позову в розмірі 484,48 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла у провадження судді Мілінчук С.В. 12.08.2024 року.

Як на підстави поновлення строку представник посилається на те, що позивач ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав поштовим відправленням 31.07.2024 року.

Вирішуючи питання можливості поновлення встановленого законом строку звернення до суду з огляду на наведені представником позивача обставини поважності пропуску такого строку, суд приходить до наступного висновку.

За вимогами ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як зазначалося вище, позивач як на поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження спірної постанови від 23.07.2024 посилається на те, що копію вказаної постанови останній отримав поштовим відправленням 31.07.2024 року, що підтверджується копією поштового конверта та роздруківкою трекінгу поштових відправлень України.

Разом з тим, представником позивача не вказано об`єктивних непереборних обставин, які не залежали від волі позивача та відповідно не можуть бути підставою для визнання причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення поважними.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як убачається з усталеної практики Верховного Суду, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Чинним процесуальним законодавством визначений порядок вирішення питання поважності причин пропуску строку на звернення до суду та його поновлення, а також застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 по справі № 607/15025/21).

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 по справі № 160/22256/21, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У постанові від 16.02.2023 по справі № 697/1044/22 Верховний Суд зазначив, що звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Необхідно зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду пропущено з підстав які не являються поважними, оскільки у поданій позовній заяві, останнім не наведено обґрунтувань та не надано доказів існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливлювали звернення до суду у строки визначені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід повернути позивачу на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 123, 169, 286, 294, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву представника позивача, адвоката Пилип`юка Олександра Мирославовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи ухвала може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя С. В. Мілінчук