Справа № 240/10623/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/10623/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення розміру нарахованої пенсії за рахунок виплати з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року після перерахунку пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у справі №240/20755/23 та зобов`язання здійснити виплату нарахованої пенсії з урахуванням компенсації втрати частини неотриманої пенсії з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 07 червня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22 липня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

20 серпня 2024 року відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що питання визначення протиправності виплати компенсації втрати частини неотриманої пенсії з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року було предметом спірних відносин у справах: №240/4859/18 та вирішено по суті судовим рішенням від 10 травня 2019 року, №240/3590/21 та вирішено по суті судовим рішенням від 19 травня 2021 року, №240/29481/22 та вирішено по суті судовим рішенням від 08 червня 2023 року, №240/20755/23 та вирішено по суті судовим рішенням від 26 січня 2024 року.

У період з 01 по 21 липня 2024 року та з 05 по 19 серпня 2024 року головуючий суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 27 серпня 2024 року з`явився позивач, який позов підтримав та пояснив, що звернення до суду обумовлено визначенням відповідачем розміру пенсії та проведення її виплати без урахування рішень суду, постановлених у справах №240/29481/22 та №240/20755/23.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За результатами заслуховування пояснень позивача, на підставі положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на надходження клопотання позивача та неявку представника відповідача 27 серпня 2024 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження, яка внесена до протоколу судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зауважує на таке.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частити 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення суду зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12 травня 2011 року).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Шаренок проти України" від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 1291 Конституції України, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судом установлено, що у справі №240/4859/18 досліджено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення розстрочки у виплаті перерахованої пенсії за період з 01 січня 2018 року по теперішній час та зобов`язання розрахувати та виплатити заборгованість з нарахування компенсації втрати частини доходів з виплати сум пенсії без урахування розстрочки і передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за період з 01 січня 2018 року по дату прийняття рішення по цій справі, а також зобов`язання проводити виплату перерахованої пенсії в повному обсязі без урахування розстрочки передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за період з 01 січня 2018 року, та 10 травня 2019 року прийнято рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

Також ОСОБА_1 звертався до суду з позовом, в якому просив, зокрема, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не здійснення дій з проведення перерахунку та виплати йому пенсії з 01 січня 2018 року у повному її розмірі (з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року до 05 березня 2019 року), визначеному станом на 01 березня 2018 року (з урахуванням раніше виплачених сум) за відомостями довідки (оновлені дані) №11/18108 від 10 листопада 2020 року про збільшений розмір його грошового забезпечення, складеної за рішенням суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплачувати йому пенсію з 01 січня 2018 року в повному її розмірі (з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року до 05 березня 2019 року та відсоткового значення призначеного основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення), визначеного станом на 01 березня 2018 року (з урахуванням раніше виплачених сум) згідно довідки (оновлені дані) №11/18108 від 10 листопада 2020 року. За результатами розгляду указаних позовних вимог суд у справі №240/3590/21 прийняв рішенням від 19 травня 2021 року про відмову у їх задоволенні.

Після цього, на користь ОСОБА_1 08 червня 2023 року постановлено рішення у справі №240/29481/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату пенсії з 01 січня 2018 року по 04 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже питання правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині проведення виплати пенсії з 01 січня 2018 року по 04 березня 2019 року з урахуванням 100% суми пенсії вже витупала предметом судового дослідження.

Пунктом 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зважаючи на встановлені обставини справи, а саме на наявність у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі № 240/29481/22, що набрало законної сили, суд дійшов висновку про закриття провадження у цій справі.

Згідно з частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про те, що відповідач проводить нарахування та виплату пенсії з урахування 100% суми пенсії, яка визначена не на підставі довідки, зазначеної у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у справі №240/20755/23 суд зауважує на таке.

Як убачається зі змісту рішення суду у справі №240/29481/22 посилання на будь-яку довідку, згідно якої відповідача зобов`язано провести виплату з 01 січня 2018 року по 04 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, відсутнє.

Отже, після постановлення рішення у справі №240/20755/23 та набрання таким законної сили, орган Пенсійного фонду зобов`язаний виконувати рішення у справі №240/29481/22 з у рахування рішення у справі №240/20755/23.

Відповідно до приписів статті 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний порядок оскарження дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у разі незгоди позивача з діями відповідача, вчиненими за результатами прийняття судом рішень у справа №240/29481/22 та №240/20755/23, належним способом захисту порушених справ є подання заяв у порядку статей 382 або 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі № 240/10623/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис