Справа № 280/7680/24
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 серпня 2024 року Справа № 280/7680/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир" (вул. Складська, буд. 8, м. Запоріжжя, 69083, ) про застосування арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького адміністративного суду через систему "Електронний суд" 16.08.2024 надійшла заява Головного управління ДПС у Запорізькій області, у порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій просить застосувати арешт майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир" ().

В обґрунтування вимог заяви Головне управління ДПС у Запорізькій області посилається на те, що ТОВ "Восток Автомир" не допустило до проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадових осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області, тому прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Враховуючи вказаний факт, наявні всі правові підстави для застосування арешту майна платника податків.

Ухвалою суду від 21.08.2024 заяву залишено без руху та надано заявнику строк до 15 год. 40 хв. 22 серпня 2024 року для усунення недоліків поданої заяви.

Заявник зареєстрований у підсистемі "Електронний суд", має електронний кабінет.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті статті 241 КАС України, ухвала є одним із видів судового рішення.

Довідкою про доставку електронного листа підтверджується, що ухвала від 21.08.2024 про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу та доставлена в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету о 20 год 16 хв 21.08.2024.

Отже, ухвала про залишення позовної заяви без руху вручена позивачу 22.06.2024 (абзац другий пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України).

23.08.2024 об 15:15 до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 21.08.2024.

Ухвалою суду від 23.08.2024 провадження у справі відкрито та призначено судове засідання на 26.08.2024.

У судове засідання, призначене на 26.08.2024, не з`явились представник заявника та представник відповідача.

26.08.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника заявника надійшла заява про відкладення розгляду справи та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також, представником ТОВ "Восток Автомир" через канцелярію суду подано заяву про проведення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 27.08.2024 відмовлено представнику заявника у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.9 ст.205 та статті 238 КАС України, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами і доказами.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні заяви про застосування арешту майна платника податків, з підстав, викладених у відзиві на заяву. Зауважив на оскарженні наказу ГУ ДПС в Запорізькій області №1505-п від 07.08.2024 «Про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир"» в Запорізькому окружному адміністративному судді, позовна заява прийнята до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява застосування арешту коштів, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир" зареєстровано як юридична особа 03.08.2006, номер запису: 0014635, основним видом діяльності підприємства є 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п.78.1 ст. 78, п.п.69.2-2, п.п.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ № 1503-п від 07.08.2024 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР", яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" з 08.08.2024 тривалістю 10 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2021 по 31.12.2021.

На виконання зазначеного наказу видані направлення на перевірку від 07.08.2024 №2282, №2283, які вручені платнику податків разом із копією наказу, про що свідчить підпис уповноваженої особи підприємства.

08.08.2024 податковим органом складений акт №2145/08-01-07-05/34535386 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, за змістом якого зазначено, що уповноваженою особою ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" 08.08.2024 об 11:45 було відмовлено в допуску до проведення/відмовились від проведення перевірки із заявленням таких причин відмови: втрата документів, зазначено, що неможливість перевірки обумовлена п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

16.08.2024 о 09:00 в.о. заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" (код за ), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: м.Запоріжжя, вул.Складська, буд.8; м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.76а; Запорізький район, село Люцерна, вул.Сонячна, 4А; Запорізький район, смт.Комишуваха, вул.Горького, 1А; Бердянський район, село Азовське, вул.Виноградна, 141, з таких підстав: відмова від проведення та відмова від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" у зв`язку з відсутністю підстав на проведення перевірки.

Наявність підстав застосування арешту майна майна платника податків, зумовила звернення податкового органу до суду з даною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно правового висновку Верховного Суду (постанова від 23 лютого 2023 року у справі № 640/17091/21) наявність спору про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою частиною першою статті 283 КАС України. При цьому у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як «спір про право».

Положеннями статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із пунктом 94.1. статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 ПК України, встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно із пунктами 94.4., 94.6. статті 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Отже, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Законодавцем в положеннях податкового законодавства розрізнюються два види арешту, а саме арешт майна та арешт коштів на рахунку платника.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Положення статті 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість приписи статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Отже арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Крім того, метою накладення такого арешту має бути спонукання платника податків (способом забезпечення) виконання його обов`язків, визначених законом.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94, зокрема такі випадки визначено підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначає, що арешт коштів на рахунках платника можливий як з підстав, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України так і з підстав, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, зокрема у разі недопуску платником податків до проведення перевірки.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не створюють конкуренцію правових норм та регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків, за підстав визначених у зазначеному пункті. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України підлягає застосуванню виключно у випадку неможливості погашення податкового боргу платником у разі, якщо у такого платника відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та /або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Отже, арешт на кошти платника податків може накладатися за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема якщо платник податків відмовляється від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.05.2022 у справі № 813/3940/17.

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2024 на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п.78.1 ст. 78, п.п.69.2-2, п.п.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято наказ № 1503-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР", з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2021 по 31.12.2021.

Представником ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" було відмовлено у допуску до проведення перевірки.

08.08.2024 податковим органом складений акт №2145/08-01-07-05/34535386 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової / позапланової виїзної перевірки, за змістом якого зазначено, що уповноваженою особою ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" 08.08.2024 об 11:45 було відмовлено в допуску до проведення/відмовились від проведення перевірки із заявленням таких причин відмови: втрата документів, зазначено, що неможливість перевірки обумовлена п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

16.08.2024 о 09:00 в.о. заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" (код за ), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: м.Запоріжжя, вул.Складська, буд.8; м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.76а; Запорізький район, село Люцерна, вул.Сонячна, 4А; Запорізький район, смт.Комишуваха, вул.Горького, 1А; Бердянський район, село Азовське, вул.Виноградна, 141, з таких підстав: відмова від проведення та відмова від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" у зв`язку з відсутністю підстав на проведення перевірки.

Разом із тим, судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.20024 у справі №280/7675/24, у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир" щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків відмовлено.

За результатами розгляду справи №280/7675/77, судом установлено, що ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" своєю заявою №117 від 29.09.2022 про неможливість виконання зобов`язань повідомило про факт та обставини знищення первинних бухгалтерських документів, зокрема зазначивши в надавши в зазначеній заяві про втрату документів та додавши: витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №000273 від 11.05.2022, акт про знищення документів від 11.05.2022, рішення виконавчого комітету Комишуваської селищної ради, договір суборенди між відповідачем та КП на приміщення, яке зазнало шкоди.

ГУ ДПС у Запорізькій області прийнявши по зазначеним документам попереднє рішення про можливість виконання зобов`язань від 19.10.2022 не прийняв жодного рішення за фактом втрати документа, обов`язковість якого передбачена п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

06.06.2023 та 14.08.2024 ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" були направлені лист та адвокатські запити до ГУ ДПС у Запорізькій області стосовно цього питання, проте, до теперішнього часу позивачем не отримано жодної відповіді.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року по справі 280/9550/23, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК АВТОМИР" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 23.11.2022 за № 30683/6/08-01-04-05-03, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК АВТОМИР". Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК АВТОМИР" та відповідні документи за вх. № 38541/6 від 29.09.2022 про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В іншій частині позовної заяви відмовлено.

Підставами проведення позапланової перевірки є п. 78.1.7. Податкового кодексу України - розпочата реорганізація ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР". Однак, реорганізація ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" була розпочата 10.11.2021 та завершена 19.11.2021, про що свідчать протоколи установчих зборів ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР". Тим самим підстава проведення позапланової перевірки з моменту закінчення реорганізації ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" - 19.11.2021 відпала.

Суд, при розгляді заяви щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир", застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області від 16.08.2024, дійшов висновку про необгрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир", у зв`язку з чим у задоволенні заяви відмовив.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

У разі відсутності протягом строку, визначеного пунктом 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим згідно з підпунктом 94.19.1 пункту 94.19 цієї статті адміністративний арешт майна платника податків припиняється в силу закону.

Отже, у разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту, він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.01.2024 у справі №820/6490/17.

З огляду на викладене, рішення контролюючого органу про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 16.08.2024 припинило свою дію у зв`язку зі спливом 96 годин для визнання арешту обґрунтованим та непідтвердженням його рішенням суду протягом вказаного часу (96 годин), тому відсутні підстави для застосування арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир" в межах спірних правовідносин.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява Головного управління ДПС у Запорізькій області не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242 - 246, 283 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток Автомир" (69083, м.Запоріжжя, вул.Складська, буд.8, ) про застосування арешту майна платника податків, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано 27.08.2024.

Суддя А.В. Сіпака