Справа № 460/6601/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
29 серпня 2024 року м. Рівне №460/6601/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. розглянувши в письмовому провадженні процесуальне питання, пов`язане з розглядом справи за позовом
доКузнецовського міського суду Рівненської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Кузнецовського міського суду Рівненської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (далі - відповідач 1, 2), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.02.2024 року №3-к/А «Про встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років на 2024 рік», яким встановлено з 01.01.2024 року надбавку за вислугу років на державній службі на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу державним службовцям Кузнецовського міського суду Рівненської області, в частині ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області здійснити з 01.01.2024 року перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі для ОСОБА_1 відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу» та наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області №18-к/А від 17.05.2016 року «Про встановлення надбавки за вислугу років державним службовцям Кузнецовського міського суду Рівненської області», а саме на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум; 3) стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 2000000грн завдану наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.02.2024 року №3-к/А «Про встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років на 2024 рік».
Ухвалою суду від 29 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача інформацію про дату ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.02.2024 року № 3-к/А «Про встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років на 2024 рік». Зазначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом буде вирішено судом після надходження витребуваних документів.
Станом на дату постановлення вказаної ухвали витребувані докази суду не надані.
Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з наступного.
Так, за правилами ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).
Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частини п`ята статті 122 КАС України).
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство належить застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Водночас у КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
За правилами ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналізуючи зміст ст.122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених правових норм також вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.
Як свідчать матеріали справи, позивач просить визнати протиправним і скасувати наказ Кузнецовського міського суду від 13.02.2024 щодо встановлення з 01.01.2024 надбавки за вислугу років державним службовцям апарату суду на 2024 рік в частині, що стосується позивачки, та зобов`язання ТУ ДСА в Рівненській області провести відповідний перерахунок заробітної плати з 01.01.2024.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про оплату праці" при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.
Суд звертає увагу, що виплата заробітної плати носить щомісячний характер (регулярні платежі), тобто щомісяця станом на перше число після виплати заробітної плати за попередній місяць особі відомо про порушення її права на належний розмір оплати праці у відповідному місяці. Таким чином, щомісячно протягом цього терміну у такої особи виникає право на звернення до суду за захистом цих порушених прав.
Іншими словами, про розмір заробітної плати, виплаченої за лютий 2024, на підставі спірного наказу від 13.02.2024, позивачці було достеменно відомо станом на 01.03.2024.
Натомість, з даним позовом до суду позивач звернулася лише 18.06.2024, про що свідчить відбиток на поштовому конверті, в якому скеровано позов до суду, тобто із пропуском тримісячного строку, встановленого ст.233 КЗпП України.
При цьому, твердження позивачки, що фактично вона була ознайомлена зі спірним наказом лише 19.03.2024, суд оцінює критично, позаяк підпис позивачки на звороті наказу не містить дати такого ознайомлення, а 19.03.2024 датована згода позивачки працювати за новими умовами оплати праці та соціально-побутового забезпечення з 12.02.2024.
В свою чергу, з повідомленням про зміну істотних умов праці (зокрема, про виплату з 01.01.2024 надбавки за вислугу років на державній службі на рівні 2 % посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу) позивачка була ознайомлена 19.02.2024.
Таким чином, будучи з 19.02.2024 обізнаною про зміну умов виплати надбавки за вислугу років на державній службі з 01.01.2024, отримавши заробітну плату за новими правилами, у позивачки виникло право на звернення до суду з цим позовом.
Крім того, суд критично оцінює доводи позивача щодо смерті брата позивача, перебування чоловіка останньої у лавах ЗСУ та навчання дітей у місті Одеса як поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтувала як вказані обставини унеможливили її вчасне звернення до суду з даним позовом.
Більше того, в разі неможливості самостійно звернутися у місячний строк до суду, позивач не була позбавлена можливості звернутися до суду за захистом порушеного права через представника.
З огляду на наведене, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
Згідно з частинами тринадцятою-п`ятнадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху.
Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням інших підстав для його поновлення за весь період його пропуску, а також доказів поважності причин його пропуску.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 160, 161, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 12.07.2024 неповажними.
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Т.О. Комшелюк