Справа № 460/25237/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2024 року м. Рівне №460/25237/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду Уркраїни, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Пенсійного фонду України (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо неврахування позивачу періоду роботи в Гощанському міжгосподарському сортонасінневому підприємстві з 14.01.1997 по 31.12.1998 до трудового стажу;

зобов`язати відповідача врахувати період роботи позивача в Гощанському міжгосподарському сортонасінневому підприємстві з 14.01.1997 по 31.12.1998 до трудового стажу;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування періоду роботи з 01.03.2020 по 31.05.2020 коли позивач був зареєстрованим фізичною особою-підприємцем до страхового стажу;

зобов`язати відповідача врахувати позивачу період роботи з 01.03.2020 по 31.05.2020 коли позивач був зареєстрованим фізичною особою-підприємцем до страхового стажу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви, вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово звертався до органів Пенсійного фонду України із заявами щодо зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 14.01.1997 по 31.12.1998 та періоду провадження підприємницької діяльності з 14.01.1997 по 31.12.1998. Однак, спірні періоди згідно листів пенсійного органу до страхового стажу позивача враховано не було. Позивач, вважаючи, що наданими ним документами підтверджується наявність підстав для врахування до страхового стажу періоду роботи з 14.01.1997 по 31.12.1998 та періоду провадження підприємницької діяльності з 14.01.1997 по 31.12.1998, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

21.12.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому Пенсійний фонд України заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсій є дискреційними повноваженнями територіальних органів фонду. Зауважує, що вимога щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду з 01.03.2020 по 31.05.2020 є необґрунтованою, оскільки вказаний період, згідно доданих до позовної заяви документів, зараховано до його страхового стажу. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

19.08.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що 01.05.2024 позивачу було призначено пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зауважує, що позивачу до страхового стажу зараховано період підприємницької діяльності з 01.03.2020 по 01.05.2020. Крім того, за попередніми розрахунками за наданими позивачем документами страховий стаж за період з січня 1999 року по вересень 2002 року зараховано за даними реєстру застрахованих осіб. При цьому, пенсійний орган зазначає, що підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 14.01.1997 по 31.12.1998 відсутні, оскільки трудову книжку заповнено із порушеннями, зокрема Інструкції № 58. З огляду на наведене, просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

26.08.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідно до розрахунку стажу (РС-право) від 01.05.2024 йому при призначенні пенсії зараховано 31 рік 0 місяців 16 днів страхового стажу, тобто не враховано період підприємницької діяльності з 01.03.2020 по 31.05.2020.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 03.11.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

10.11.2024 на виконання вимог ухвали суду позивачем подано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 19.07.2024 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській до участі у справі як другого відповідача.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.05.2023, 22.06.2023, 01.05.2024 та 10.05.2024 звертався до територіального органу Пенсійного фонду України із заявами про призначення/перерахунок пенсії.

Згідно довідки відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 3 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 182/02.6 від 03.07.2023, позивач станом на 29.06.2023 має страховий стаж 30 років 01 місяць 08 днів та матиме право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки.

Листом від 08.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача, що період роботи у Гощанському міжгосподарському сортонасінницькому підприємстві з січня 1997 року по вересень 2002 року до страхового стажу не враховано, оскільки запис про такий період роботи в трудовій книжці виконано з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Листом № 2594/0/196-23 від 08.09.2023 Міністерство соціальної політики України, повідомило позивачу, що періоди стажу за які не сплачувалися внески, та які згідно пункту 14-5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону враховуються до страхового стажу. Так, станом на 31.08.2023 в реєстрі застрахованих осіб наявна інформація про врахування до страхового стажу ОСОБА_1 з березня по травень 2020 року в повному обсязі.

Листом № 2800-030201-8/56619 від 09.10.2023 Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України повідомив позивачу, що пунктом 14-5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону передбачено, що для осіб, зазначених у пунктах 2, 3, 13 частини першої статті 11 цього Закону, які не сплачували страхові внески за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року на підставі пункту 9-10 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», такі періоди включаються до страхового стажу.

Не погоджуючись з бездіяльністю пенсійного органу, яка виявляється у незарахуванні до страхового стажу спірних періодів, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

З огляду на наведене, страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV.

За період до 1 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а та інших.

Відповідно до записів № 23 та № 24 трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 14.01.1997 було прийнято на роботу сторожем (наказ від 14.01.1997 № 4) та 13.09.2002 звільнено з роботи відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України у зв`язку з переводом на інше підприємство (наказ від 13.09.2002 № 2).

Вищевказані записи виконані директором та засвідчено печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод».

Відповідач-2 вказує, що підставою для не зарахування періоду роботи з 14.01.1997 по 31.12.1998 до страхового стажу позивача є невідповідність назви підприємства при зарахуванні на роботу назві на печатці про звільнення та відсутність відомостей про реорганізацію Гощанського міжгосподарського сортонасінницького підприємства у Товариство з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод», при цьому страховий стаж з 01.01.1999 обчислено за даними Реєстру застахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Крім того, пенсійний орган зазначає, що у записі № 24 виправлено дату наказу про звільнення з роботи та запис про звільнення не засвідчений підписом керівника підприємства.

Оцінюючи вказані доводи відповідача-2 суд враховує, що на момент внесення у трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 спірних записів була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 1.5 Інструкції № 58 передбачено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Суд наголошує, що відповідно до положень Інструкції № 58 заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником, тому відповідальним за заповнення трудової книжки, є роботодавець, а позивач не може нести відповідальності за допущені роботодавцем порушення при внесенні записів до трудової книжки.

Аналогічні норми містяться і у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників", з якої випливає, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 4 Постанови № 301).

Із аналізу вказаних правових норм слідує, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а.

З огляду на наведене, суд відхиляє доводи відповідача-2 на відсутність в трудовій книжці записів про (перейменування) реорганізацію підприємства з Гощанського міжгосподарського сортонасінницького підприємства на Товариства з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод», оскільки працівник не несе відповідальність за невірне оформлення трудової книжки та такі недоліки не повинні перешкоджати працівнику для зарахування його страхового стажу, таким чином, період роботи позивача з 14.01.1997 по 31.12.1998 підлягає зарахуванню до його стажу.

Крім того, суд звертає увагу, що період з 01.01.1999 по 13.09.2002 було зараховано пенсійним органом до страхового стажу позивача за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування незважаючи на вищевказані відповідачем недоліки.

Щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду підприємницької діяльності з 01.03.2020 по 31.05.2020, суд зазначає наступне.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої видно, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.03.2020.

З 1 січня 2004 року для обчислення розміру пенсії враховується страховий стаж людини, тобто період, протягом якого вона підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється в місяцях, і той місяць (чи місяці), за який внески до Пенсійного фонду не сплачені, не зараховується до страхового стажу. Водночас, для зарахування періодів здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу як повний місяць, необхідно сплатити за місяць єдиний внесок у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Крім того, пунктом 14-5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для осіб, зазначених у пунктах 2, 3, 13 частини першої статті 11 цього Закону, які не сплачували страхові внески за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року на підставі пункту 9-10 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", такі періоди включаються до страхового стажу та вважається, що страхові суми було сплачено у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного законодавством для кожного з таких періодів.

Проаналізувавши довідку «Форма РС-право» від 16.08.2024, судом встановлено, що період з 01.03.2020 по 31.05.2020 зараховано до страхового стажу позивача (особливості трудової діяльності: фізична особа-підприємець (карантин 01.03-31.05.2020) Закон України № 533-ІХ), що становить 03 місяці.

Крім того, згідно листа № 2594/0/196-23 від 08.09.2023 Міністерства соціальної політики України, періоди стажу за які не сплачувалися внески та, які згідно пункту 14-5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону враховуються до страхового стажу. Так, станом на 31.08.2023 в реєстрі застрахованих осіб наявна інформація про врахування до страхового стажу ОСОБА_1 з березня по травень 2020 року в повному обсязі.

Крім того, листом № 29225-29725/Г-05/8-2800/23 від 01.08.2023 Департамент з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України повідомив позивача про те, що періоди стажу, за які останнім не сплачувалися внески, та які згідно пункту 14-5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону враховуються до страхового стажу, відображені в індивідуальних відомостях про застраховану особу в графі «Страховий стаж».

За наведеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області станом на день звернення позивача до суду з позовною заявою було зараховано спірні періоди з 01.03.2020 по 31.05.2020 до страхового стажу ОСОБА_1 , про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки (РС-право та ОК-5) та листи пенсійних органів.

Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача врахувати позивачу період роботи з 01.03.2020 по 31.05.2020 коли останній був зареєстрованим фізичною особою-підприємцем до страхового стажу слід відмовити.

Разом з тим, при вирішенні спору суд враховує, що згідно приписів Положення № 280 про "Пенсійний фонд України", затвердженого постановою КМУ від 23 липня 2014 р. № 280 пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 05.05.2023, 16.05.2023 та 22.06.2023 позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (Корецьке об`єднане управління ПФУ) із заявами про призначення/перерахунок пенсії, яке є територіальним органом Пенсійного фонду України.

Тому, органом, що призначає пенсію, проводить перерахунки та виплату пенсії, формує та обліковує пенсійну справу у даному випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке є належним відповідачем у справі та має вчинити дії зобов`язального характеру про які просить позивач.

Відповідно до частини першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду Уркраїни, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неврахування да страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 14.01.1997 по 31.12.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 14.01.1997 по 31.12.1998.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 серпня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Пенсійний фонд України (вул. Бастіонна, буд. 9,м. Київ,01601, ЄДРПОУ/РНОКПП 00035323) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя О.В. Поліщук