Справа № 160/4918/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2024 року Справа № 160/4918/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/4918/24 за позовом Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування,-
УСТАНОВИВ:
22.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що зважаючи що відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням, а отже за таких обставин він зобов`язаний відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024 року зазначена вище справа розподілена та 22.02.2024 року передана судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 27.02.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 27.02.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- докази сплати вартості предметів однострою.
Ухвалою від 01.04.2024 року зупинено провадження у справі №160/4918/24 до набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/2452/24.
Ухвалою суду від 12.07.2024 року поновлено провадження в адміністративній справі №160/4918/24 за позовною заявою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування.
Ухвалою суду від 06.08.2024 року витребувано у Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" належним чином засвідчені копії таких документів, зокрема:
- наказ щодо звільнення позивача, який було прийнято на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року по справі №160/2452/24;
- інформацію щодо внесення змін в наказ про звільнення позивача від 17.01.2024 року за №50 о/с з врахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року по справі №160/2452/24;
- всі наявні докази щодо суті цього спору.
Витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії таких документів, зокрема:
- докази сплати вартості предметів однострою.
Продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/4918/24 до 06.09.2024р., включно.
07.08.2024 року позивачем до суду подано клопотання про долучення доказів.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 29.08.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем отримано предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
Втім, всупереч вимогам Порядку №772, відповідач не відшкодував вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Ухвалою суду від 27.02.2024 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ухвалою суду від 27.02.2024 року, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі №160/4918/24.
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою від 01.04.2024 року зупинено провадження у справі №160/4918/24 до набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/2452/24.
Ухвалою суду від 12.07.2024 року поновлено провадження в адміністративній справі №160/4918/24 за позовною заявою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування.
Ухвалою суду від 06.08.2024 року витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії таких документів, зокрема:
- докази сплати вартості предметів однострою.
Продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/4918/24 до 06.09.2024р., включно.
Станом на 29.08.2024 року відзив відповідачем до суду надано не було.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
З матеріалів справи встановлено 03.08.2023 року відповідач подав до позивача рапорт про звільнення за власним бажанням зі служби в поліції з 03.11.2023 року.
16.08.2023 року рапорт відповідача було зареєстровано в управлінні кадрового забезпечення.
Після цього відповідач отримав від позивача листа від 21.08.2023 року № 664/59-2023, яким було повідомлено відповідача, що звільнення зі служби за власним бажанням здійснюється за наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; вважається прогулом невихід на службу без поважних причин поліцейського, який подав рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, після дат, зазначених у його рапорті, та за відсутності наказу про його звільнення; за такими фактами проводиться службове розслідування та вирішується питання про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
З 02.11.2023 року по 06.11.2023 року відповідач перебував на лікарняному.
03.11.2023 року позивач листом № 6199/59/02-2023 повідомив відповідача про те, що його рапорт про звільнення за власним бажанням з поліції залишено без реалізації; вважається прогулом невихід на службу без поважних причин поліцейського, який подав рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, після дат, зазначених у його рапорті, та за відсутності наказу про його звільнення; за такими фактами проводиться службове розслідування та вирішується питання про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
27.12.2023 року позивачем було прийнято наказ про звільнення відповідача зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку (відсутність на службі без поважних причин з 07.11.2023 року по 07.12.2023 року).
Вказаний наказ прийнято за результатами проведеного службового розслідування, що також не спростовується учасниками справи.
Факт відсутності відповідача на службі підтверджується актами про відсутність на службі.
Відповідачем також було підтверджено факт невиходу на службу у період з 07.11.2023 року по 07.12.2023 року.
Службове розслідування призначено згідно наказу позивача від 23.11.2023 року № 434 Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії.
Відповідач, не погодившись із діями позивача щодо його рапорту про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням та правового регулювання порядку звільнення зі служби в поліції за власним бажання, звернувся до суду із адміністративним позовом.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 в адміністративній справі №160/2452/24 скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють, що полягають у неприйнятті до розгляду рапорт позивача про звільнення за власним бажанням від 03.08.2023 року та у скасуванні наказу від 27.12.2023 року № 91 "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким позивача звільнено зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку.
Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють скасувати наказ від 27.12.2023 року № 91 "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким позивача звільнено зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, з урахуванням висновків суду розглянути рапорт позивача про звільнення за власним бажанням від 03.08.2023 року.
Встановлено, що на виконання вимог постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року позивачем було прийнято наказ ДПОП «ОШБ «Лють» від 17.07.24 №1042 о/с.
Судом встановлено, що цим наказом було внесено зміни до наказу про звільнення позивача від 17.01.2024 року за №50 о/с з врахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року по справі №160/2452/24, шляхом зміни підстави звільнення позивача зі служби з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліції» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) на підпункт 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліції» (за власним бажанням).
Отже, слід вказати про те, що наказом ДПОП «ОШБ «Лють» від 17.07.24 №1042 о/с було внесено зміни до наказу про звільнення позивача від 17.01.2024 року за №50 о/с з врахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року по справі №160/2452/24, шляхом зміни підстави звільнення позивача зі служби з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліції» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) на підпункт 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліції» (за власним бажанням).
Згідно матеріалів справи, станом на день звільнення відповідача зі служби стаж служби в поліції ОСОБА_1 становив - 08 років 04 місяці 12 днів.
Відповідач із вказаним наказом був ознайомлений.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону № 580-VIII, поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.
Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (частина четверта статті 20 Закону № 580-VIII).
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону № 580-VIII).

Опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 823 «Про однострій поліцейських».

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2019 року № 1100), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за № 1224/31092 (далі - Порядок № 772).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 772, однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку № 772, одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

Відповідно до частини 1 Розділу 5 Порядку №772 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: через службову невідповідність; 2) у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 3) у разі набрання законної сили рішенням суду про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами, або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 4) за власним бажанням (крім поліцейських, які мають стаж служби в поліції 10 років і більше); 5) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Використання предметів однострою, які не відповідають описам та зразкам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, забороняється. Рішення щодо подальшого обліку, використання або списання таких предметів однострою приймається керівником відповідного органу поліції, ЗВО, інших державних органів, установ та організацій у встановленому законодавством порядку (пункт 4 Розділу І Порядку № 772).

Забезпечення одностроєм у поліції здійснюється централізовано структурним підрозділом центрального органу управління поліцією з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку № 772).

Отримання предметів однострою здійснюється на підставі відповідного рішення керівництва поліції (пункт 4 Розділу ІІІ Порядку №772).

Строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу (пункти 1, 2, 3 Розділу IV Порядку № 772).

Предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно. Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО. Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння). Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком. Предмети однострою, що належать до видачі поліцейським за декількома нормами, видаються за тією, строк носіння (експлуатації) за якою менший (пункти 1, 2, 3, 4 Розділу V Порядку № 772).

Однострій, що знаходиться в органах (закладах, установах) поліції, ЗВО, підлягає обов`язковому обліку. Облік здійснюється шляхом оформлення відповідних документів, правильного та своєчасного занесення записів до книг, карток та інших облікових документів усіх операцій з руху та змін якісного стану предметів однострою (абзац перший пункту 2 Розділу VII Порядку № 772).

Книги та інші документи з обліку однострою оформлюються та ведуться згідно з вимогами цього Порядку і зберігаються згідно з вимогами законодавства. Упровадження облікових документів невстановленої форми заборонено Підставою для оформлення арматурної картки є наказ про призначення на посаду (зарахування на навчання) в орган (заклад, установу) поліції, ЗВО, а на поліцейського, якого переведено з іншого органу (закладу, установи), ЗВО, крім наказу, - атестат на предмети однострою (абзац перший пункту 11 Розділу VII Порядку № 772).

Арматурні картки обліковуються в реєстрі арматурних карток. Реєстр арматурних карток нумерується, прошнуровується, скріплюється печаткою, підписується керівником підрозділу забезпечення та реєструється згідно з вимогами діловодства (пункт 13 Розділу VII Порядку № 772)

Для видачі однострою поліцейським на підставі облікових даних арматурних карток оформлюється в одному примірнику роздавальна відомість на предмети однострою (додаток 12). З метою уникнення безпідставної видачі предметів однострою зазначений у роздавальній відомості на предмети однострою список поліцейських перевіряється посадовою особою підрозділу кадрового забезпечення. Роздавальна відомість на предмети однострою вважається виконаною, якщо згідно з нею здійснено видачу предметів однострою вказаним у ній поліцейським, повністю або частково відповідно до зазначеної кількості, її підписано всіма передбаченими посадовими особами, а дані про видачу внесено до арматурних карток поліцейських, яким було видано предмети однострою. Виконана роздавальна відомість на предмети однострою має бути передана до бухгалтерської служби органу (закладу, установи) поліції, ЗВО у строк не більше 30 днів з моменту здійснення в ній первинного запису про видачу предметів однострою поліцейським, але не пізніше останнього дня звітного місяця. Роздавальна відомість на предмети однострою, оформлена під час видачі поліцейським предметів однострою особистого користування, є підставою для складання акта списання встановленої форми та відображення інформації про проведену господарську операцію в бухгалтерському обліку відповідного органу (закладу, установи) поліції, ЗВО. Після видачі предметів однострою особистого користування забезпечується їх управлінський облік. Виконана роздавальна відомість на предмети однострою є підставою для складання акта введення в експлуатацію предметів однострою, що використовуються як інвентарне майно. В акті за потреби зазначається зведена інформація з однієї або декількох роздавальних відомостей на предмети однострою з посиланням на тотожну інформацію, що відображена в роздавальній(их) відомості(ях) на предмети однострою (пункт 16 Розділу VII Порядку № 772).

Згідно з п.10 розділу 5 Порядку № 722, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав, зокрема: за власним бажанням.

З аналізу вищенаведених норм Порядку № 772 встановлено, що в разі звільнення поліцейського зі служби за власним бажанням, ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Судом встановлено, що сума коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, з урахуванням строку експлуатації предметів однострою, згідно довідки розрахунку від 17.01.2024 № 36 складає: шапка флісова кольору хакі - 49,56; шапка-маска літня кольору хакі - 42,56; кепі у колористиці камуфляж - 84,00; куртка спеціальна - 703,72; костюм (куртка, брюки) утеплений в колористиці «камуфляж» - 5462,50; костюм (сорочка, брюки) спеціальний в колористиці «камуфляж» - 1735,42; сорочка спеціальна кольору хакі з рукавами в колористиці «камуфляж» 217,50; сорочка трикотажна короткими рукавами -76,66; фуфайка з короткими рукавами кольору хакі - 30,83; термобілизна -486,50; черевики демісезонні коричневого кольору - 1769,44; черевики коричневого кольору - 1281,25; спорядження поясне - 146, 63; ремінь для брюк синтетичний чорного кольору 77,66 гривень.

Таким чином, загальна вартість предметів однострою, з урахуванням строку експлуатації, відповідно до довідки-розрахунку від 17.01.2024 року № 36 становить - 12164,23 (дванадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 23 копійок.

З аналізу вказаної довідки вбачається, що строк експлуатації отриманих відповідачем предметів однострою, як станом на дату звільнення останнього зі служби, не закінчився.

Всупереч вимогам Порядку №772, відповідач не відшкодував остаточну вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Обсяг коштів , які має бути відшкодовані відповідачем, складає 12164,23 гривень.

З аналізу положень Порядку № 722, вбачається обов`язок відповідача відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Станом на час розгляду цієї справи, доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 12164,23 грн до суду не надано.

Враховуючи наведене, беручи до уваги встановлені в ході розгляду цієї справи обставини несплати відповідачем 12164,23 грн. вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог щодо їх стягнення.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився у розмірі 12164,23 (дванадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 23 коп.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Позивач: Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" (04075, м. Київ, вул. Федора Максименка, 21Б, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 29.08.2024 року.

Суддя В.В. Ільков