Справа № 500/2970/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2970/24

27 серпня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого суді Баб`юка П.М, розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.03.2024 №2446-1996/К-02/8-1900/24 щодо відмови позивачу в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22.01.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22.01.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно із Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення. 22.01.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.03.2024 №2446-1996/К-02/8-1900/24 відмовлено в призначені пенсії за віком, оскільки Позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону №1058-IV та статті 13 Закону №1788-ХІІ.

На думку позивача, пенсія відповідно до Закону №1058-IV має бути призначена виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2021-2023 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, наголошуючи, що у спірному випадку має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону. В даному випадку має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 28.05.2024 надіслана відповідачам в їх електронний кабінет та доставлені 28.05.2024 о 15:43 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

05.06.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позову заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач отримує пенсію за віком призначену на пільгових умовах згідно зі ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, таким чином ним реалізовано право на призначення пенсії за віком, враховуючи ч. 1 ст. 9 Закону України №1058-IV (акр. справи 20-21).

Ухвалою суду від 12.07.2024 продовжено процесуальний строк розгляду справи №500/2970/24.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно із Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення.

22.01.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 01.03.2024 № 2446-1996/К-02/8-1900/24 позивача було повідомлено, про відмову у призначені пенсії за віком, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону № 1058-ІV з урахуванням статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Позивач з діями відповідача не погоджується, вважає їх протиправними, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788 (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

01 січня 2004 року набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058)

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 27 Закону № 1058 встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, у гривнях та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначеного відповідно до статті 25 Закону № 1058.

На підставі частини другої статті 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що у випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як свідчать матеріали справи позивачу у 2005 році була призначена пенсія за віком із застосуванням норм одночасно двох Законів:

- Закону № 1788 в частині вимог до пенсійного віку та наявного трудового стаж;

- Закону № 1058 щодо її виду, розміру, підстав та порядку призначення.

Таким чином, у 2005 році згідно із Законом № 1058 та окремими положеннями Закону № 1788 позивачеві була призначена пенсія за віком за Списком № 1, а не інший вид пенсії, передбачений статтею 9 Закону № 1058.

Позивач стверджує, що при зверненні із заявою до пенсійного органу після досягнення пенсійного віку 60 років, він набув право на переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія йому первинно була призначена за Законом № 1788, а в 2024 році він звернувся з заявою про переведення на пенсію за віком за Законом № 1058, який визначає інших порядок та умови призначення пенсії.

Вказані доводи є безпідставними, оскільки особам, які мають право на зменшення пенсійного віку за Законом № 1788, передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій (пенсій за віком на пільгових умовах).

Втім, вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом № 1058.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 17.05.2021 у справі № 185/1473/17 Верховний Суд, виснував наступне:

"у випадку задоволення заяви позивача про переведення (призначення) його на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена йому відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому у 2007 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки."

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23, від 18 червня 2024 року у справі № 280/4122/23.

Оскільки заява позивача до пенсійного органу від 06.02.2024 фактично стосувалась того самого виду пенсії (пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

Посилання позивача на застосування у розрахунках пенсії окремого шифру для різних видів пенсії (109 для пільгової пенсії за віком та 101 - пенсії за віком на загальних умовах) не впливають на вказаний висновок, оскільки ці значення вказують на підстави призначення пенсії, а не її вид.

Субсидіарне застосування при призначенні пенсії позивача окремих положень Закону № 1788 щодо необхідних стажу та віку не свідчить про те, що така пенсія не є пенсією за віком за нормами Закону № 1058. Перехідні положення цього Закону (п. 2) прямо передбачають визначення розміру та порядку призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Закону № 1058.

Цим такі пенсії відрізняються від пенсій за віком, призначених виключно за нормами Закону № 1788 (наприклад, трудові пенсії за вислугою років). Адже цей закон передбачає інший порядок, зокрема, визначення розміру пенсії (ст. 19).

Зважаючи на наведене, є безпідставним посилання позивача, що його пенсія призначена відповідно до Закону № 1788, а не відповідно до Закону №1058.

Вирішальною у даній справі ознакою закону, за яким призначається пенсія, є наявність у ньому норми, яка встановлює її розмір, оскільки саме така норма визначає заробітну плату, що враховується при призначенні пенсії.

Фактичні обставини даної справи свідчать, що розмір пенсії позивача визначений на підставі статей 27, 40 Закону № 1058. Тому незалежно від пільгових умов її призначення, вона вважається пенсією за віком за Законом № 1058.

Правові висновки Верховного Суду, на які посилається позивач, не є релевантними до обставин справи, що розглядається.

Так, у справі № 528/196/17 (п.37 постанови від 23 жовтня 2020 року) позивачу була призначена пенсія в 2001 році відповідно до Закону № 1788, який передбачав інші підстави та порядок призначення пенсії, а Закон № 1058 набув чинності тільки 01.01.2004. Цим вказана справа відрізняється від справи, що розглядається, у якій призначення пенсії відбувалося одразу у розмірі, передбаченому Законом № 1058.

Щодо посилання на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а, суд зазначає, що у цій справі позивачу первинно було призначено пенсію за віком з липня 2006 року на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1788-XII, тоді як у справі що розглядається, позивачу пенсію було призначено за віком на пільгових умовах (Список № 2) відповідно до пункту п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV з урахуванням п. "в" ст. 13 Закону № 1788-XII.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Оскільки постанови Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі №580/3792/23, від 18 червня 2024 року у справі № 280/4122/23 прийняті пізніше постанови Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а, тому суд враховує саме останні правові висновки Верховного Суду.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.