Справа № 681/741/24
Суддя: Горщар А. Г.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/741/24
Провадження 2-а/681/17/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р.

Полонський районний суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Горщара А.Г.,

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полонне в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

13 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 2357004 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 10 червня 2024 року інспектором першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції ОСОБА_2 (далі інспектор патрульної поліції), про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позов мотивовано тим, що зазначеною постановою його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП за те, що він 10.06.2024 на дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 291 км у Хмельницькій області керував автомобілем «Mitsubisi L 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не пройшов технічний огляд. З постановою інспектора не погоджується, оскільки транспортний засіб «Mitsubisi L 200» є його особистим легковим автомобілем, який використовується для потреб сім`ї, експлуатується у власних цілях та не використовується позивачем для отримання прибутку, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю (надалі ОТК). Після винесення постанови ОСОБА_1 будучи в емоційному стресі від виниклої ситуації сплатив накладений штраф, але повідомив працівників поліції, що не погоджується з їх рішенням. Вважає, що дана постанова винесена незаконно, а тому підлягає скасуванню.

18 червня 2024 року ухвалою суду у справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 03.07.2024 за клопотанням позивача було замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області на належного відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та визначено належному відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

18 липня 2024 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позову з підстав необґрунтованості та безпідставності такого. Відзив мотивований тим, щовідповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubisi L 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, його тип - Пікап, категорія В, будь-які відмітки, що вказаний автомобіль належить до легкових відсутні. Категорія В означає, що до керування даним транспортним засобом допускаються лише особи за наявності у них відповідного національного посвідчення водія України на право керування транспортним засобами цієї категорії, при цьому до даної категорії належать як вантажні автомобілі для перевезення вантажів з повною масою до 3500 кг (як транспортний засіб позивача) так і легкові автомобілі для перевезення пасажирів з кількістю до 8 чоловік. Відповідно до пояснень у листі Державної митної служби № 11/3-14-10206 від 27.12.2001 щодо деяких видів кузовів, вказаних в ДСТУ 2885-94, зазначено, що Пікап - вантажопасажирський кузов з відкритою платформою для перевезення вантажів та кабіною водія, відокремленою від вантажної платформи стаціонарною перегородкою. Таким чином, автомобіль «Mitsubisi L 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, є вантажним автомобілем, що за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, а тому підпадає під загальне правило, встановлене ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та підлягає ОТК з періодичністю його проходження кожні два роки.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що належний йому автомобіль «Mitsubisi L 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 є легковим транспортним засобом, до відповіді на відзив надано лист ТСЦ МВС № 6845 № 31/22/5-Р-59 від 26.07.2024.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 10 червня 2024 року інспектором першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕНА № 2357004, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те що ОСОБА_1 10.06.2024 року о 09:44 годині на дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 291 км керував транспортним засобом «Mitsubisi L 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б Правил дорожнього руху - експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль.

Вирішуючи спір, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 6, 7, 8 Закону України «Про Національну поліції» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, під час виконання своїх завдань забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації та діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (стаття 77 КАС України).

За положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису (ст. 31 Закону).

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (серед інших і справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р.№ 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частина 3 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За положеннями ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відтак ОТК підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, за виключенням тих, які зазначені в ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», зокрема ОТК мають проходити вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни - із строком експлуатації понад два роки.

Відповідно до п. 31.3.б Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Пункт 1.10 Правил дорожнього руху визначає значення термінів, що наведені у цих Правилах, так зокрема:

транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

вантажний автомобіль автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

легковий автомобіль автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Частина 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» зазначає, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

При державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо) (ч.3 ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

При державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо) (ч.4 ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Порядок проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року № 1388 (надалі Порядок № 1).

За положеннями п. 3 Порядку № 1 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Держаний облік за реєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру затверджується МВС.

Пункт 8 Порядку № 1 зазначає, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 779 від 06.11.2020 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (Порядок № 2).

Пункт 3 Порядку № 2 передбачає, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі ЄДРТЗ) уноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

За положеннями п. 7 Порядку № 2 до ЄДРТЗ уносяться такі відомості про транспортний засіб: 1) марка; 2) модель; 3) тип (за призначенням); 4) тип (за конструкцією); 5) категорія;6) тип кузова; 7) колір; 8) рік випуску; 9) номерний знак; 10) кількість дверей; 11) кількість місць; 12) номер кузова; 13) номер рами (шасі); 14) ідентифікаційний номер (VIN); 15) номер двигуна; 16) об`єм двигуна; 17) потужність двигуна (за наявності такої інформації в поданих документах); 18) кількість циліндрів (за наявності такої інформації в поданих документах); 19) вид пального; 20) екологічні норми (за наявності такої інформації в поданих документах); 21) маса без навантаження; 22) повна маса; 23) показники одометра (за наявності такої інформації); 24) дата першої державної реєстрації; 25) дата державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку; 26) серія, номер та дата видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (тимчасового реєстраційного талона); 27) особливі відмітки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; 28) реквізити документів, що підтверджують правомірність придбання, отримання, увезення, митного оформлення; 29) реквізити документів, що підтверджують відповідність конструкції встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (за наявності).

На підставі викладеного слід прийти до висновку, що як вантажні так і легкові автомобілі підлягають державній реєстрації, у реєстраційних документах на транспортний засіб робиться відмітка щодо їх призначення згідно з документами виробника, а відомості про транспортний засіб вносяться до ЄДРТЗ, при цьому розмежовуються такі поняття як тип транспортного засобу за призначенням, тип за конструкцією та тип кузову.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Як вбачається зі змісту ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» за конструкцією можна виділити такі транспортні засоби: автомобіль вантажний, автомобіль легковий, автобус.

Виходячи з загальних понять слід зазначити, що кузов - це частина автомобіля, автобуса чи вантажівки, призначена для розміщення пасажирів та вантажу.

За даними копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Mitsubisi L 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний позивачу, вказано його тип: ПІКАП-В, повна маса 2850, маса без навантаження 18889, категорія В, об`єм двигуна 2477, кількість сидячих місць 5, дата реєстрації: 05.01.2013.

Як вбачається з наданого відеозапису з місця зупинки ОСОБА_1 інспектором УПП в Хмельницькій області, яка відбулась 10.06.2024 року, та відзиву на позовну заяву уповноважена на накладення адміністративного стягнення особа при винесенні постанови щодо позивача про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП виходила з того, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено його тип Пікап, що на її думку відносить вказаний транспортний засіб позивача до вантажних транспортних засобів, та враховуючи масу вказаного транспортного засобу, а також строк експлуатації, такий автомобіль мав проходити ОТК, однак не пройшов його. При цьому представник відповідача у відзиві посилається на лист Державної митної служби № 11/3-14-10206 від 27.12.2001.

Вказаним листом Державної митної служби № 11/3-14-10206 від 27.12.2001 надано пояснення щодо деяких видів кузовів, вказані у ДСТУ 2885-94, так зокрема зазначено що:

Кузов легкового автомобіля - частина автомобіля, яка призначена для розміщення двигуна, багажу, водія та пасажирів;

Пікап - вантажопасажирський кузов з відкритою платформою для перевезення вантажів та кабіною водія, відокремленою від вантажної платформи стаціонарною перегородкою. Допускається встановлення сидінь для пасажирів на вантажній платформі.

Виходячи зі змісту п. 7 Порядку № 2 до ЄДРТЗ уносяться відомості про транспортний засіб, зокрема, 4) тип (за конструкцією); 6) тип кузова, а відтак поняття «тип (за конструкцією)» та «тип кузова» не є ідентичним.

Як вбачається з листа ТСЦ ВМС № 6845 від 26.07.2024 № 31/22/5-Р-59, наданого за зверненням позивача, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів тип транспортного засобу за конструкцією автомобіля «Mitsubisi L 200», що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 від 05.01.2013 в ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Хмельницького, Хмельницького та Волочиського районів - «Легковий».

Аналізуючи наявні в справі докази, суд зазначає, що висновок інспектора патрульної поліції про належність автомобіля позивача до вантажних транспортних засобів є помилковим та спростовується даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Зважаючи, що транспортний засіб за конструкцією автомобіля «Mitsubisi L 200», що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів - «Легковий», то такий не підлягає проходженню ОТК, а відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Виходячи із принципу верховенства права суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням матеріальних норм права.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає про таке.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ОСОБА_1 при подачі позову сплатив 605 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією № 0.0.369899318.1 від 12.06.2024.

У зв`язку з цим судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись наведеним, ст.ст. 77, 139, 242-246, 255, 286, 293, 295 КАС України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2357004 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 10 червня 2024 року інспектором першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержантом поліції Іващенко І.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП., а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області (, пров. Коцюбинського, 35/2, м.Хмельницький, поштовий індекс 29008) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На рішення суду може бути подана учасниками справи апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків 03.01.1961, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, , пров. Коцюбинського, 35/2, м.Хмельницький, поштовий індекс 29008.

Головуючий: