Справа № 520/20667/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

29.08.2024 р. справа №520/20667/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по виплаті ОСОБА_1 щомісячної пенсії з обмеженням максимальними розмірами та її зменшення: з суми 18599,58 грн. до суми 18569,98 грн. починаючи з 01.07.2020; з суми 18622,38грн.до суми 17690,00 грн. починаючи з 01.12.2020; з суми 18656,38 грн. до суми 18540,00 грн. починаючи з 01.07.2021; з суми 21189,44 грн. до суми 19340,00 грн. починаючи з 01.03.2022; з суми 23226,64 грн. до суми 20270,00 грн. починаючи з 01.08.2022; з суми 24753,04 грн.до суми 20930,00 грн. починаючи з 01.03.2023; з суми 26360,24 грн. до суми 23610,00 грн. починаючи з 01.03.2024; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 щомісячну пенсію згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/28024 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3484), з урахуванням сум індексації пенсії згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185 та з урахуванням щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, без її обмеження максимальними розмірами з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.08.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024, та провести відповідну виплату пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що унаслідок вчинення органом публічної адміністрації протиправного управлінського волевиявлення не одержує пенсію у належному розмірі.

Відповідач був належно та завчасно сповіщений про розгляд справи, але обов`язку із подання відзиву на позов та доказів у спростування викладених у позові доводів не виконав.

Суд, вивчивши доводи усіх наявних у справі документів учасників спору, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник обліковується в ГУ ПФУ в Харківській області як пенсіонер по лінії Міністерства внутрішніх справ України, отримував від означеного субєкта владних повноважень пенсію у порядку Законом України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 80% грошового забезпечення, яка обчислена за складовими грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022р. по справі №520/23392/21 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки № 100/28024 від 20.08.2021 (вих. № 33/41-3484), виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року з урахуванням довідки № 100/28024 від 20.08.2021 (вих. № 33/41-3484), виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", з урахуванням раніше виплачених сум.

Субєктом владних повноважень було виконано вказане рішення суду, пенсію заявника було перераховано, однак із обмеженням пенсій максимальним розміром та з припиненням щомісячної доплати в порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р., що підтверджується листом від 26.07.2022р. №2000-0203-8/45693.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022р. по справі №520/7694/22 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні з 01.12.2019р. виплат щомісячної пенсії ОСОБА_1 розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019р. щомісячну пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/28024 від 20.08.2021р. (вих.№ 33/41-3484) без обмеження суми виплат перерахованої пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність, а також здійснити йому виплату суми перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 р. по дату перерахунку пенсії разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум несвоєчасно виплаченої йому пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Субєктом владних повноважень було виконано вказане рішення суду, пенсію заявника було перераховано без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2023р. по справі №520/11809/22 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у припиненні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01.08.2022; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01.08.2022.

Субєктом владних повноважень було виконано вказане рішення суду, пенсію заявника було перераховано із поновленням виплати щомісячної доплати в порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р., проте із встановленням до виплати пенсії максимальним розміром.

Заявником перед органом публічної адміністрації було порушено питання про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром.

За згаданим зверненням листом №2000-0309-8/13123 від 22.01.2024р. пенсійним органом було зазначено, що після проведених перерахунків на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/11809/22 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії заявника та розмір пенсії позивачу було встановлено у межах максимального розміру з 01.08.2022р. Відповідачем поміж іншого зазначено, що оскільки за матеріалами пенсійної справи заявника пенсію призначено до 12.04.2023 та він не надав документів, що підтверджують його належність до категорії осіб, яким відповідно до норм ч.1 ст.2 Закону №2262 пенсії підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром, підстави для проведення перерахунку його пенсії без обмеження максимальним розміром - відсутні.

З протоколу перерахунку пенсії заявника від 16.01.2024р. станом на 01.07.2020р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив - 18599,58 грн, а саме 14291,82 грн основного розміру як 80% грошового забезпечення у сумі 17864,77 грн + 3572,96 грн збільшення 25% + 684,80 грн інвалід війни 2 групи + 50,00 грн інвалід війни 2 гр при виконанні обов`язків.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.07.2020р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 18.569,98 грн.

З протоколу перерахунку пенсії заявника від 16.01.2024р. станом на 01.12.2020р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив - 18622,38 грн, а саме 14291,82 грн основного розміру як 80% грошового забезпечення у сумі 17864,77 грн + 3572,96 грн збільшення 25% + 707,60 грн інвалід війни 2 групи + 50,00 грн інвалід війни 2 гр при виконанні обов`язків.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.12.2020р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 17.690,00 грн.

З протоколу перерахунку пенсії заявника від 16.01.2024р. станом на 01.07.2021р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив - 18656,38 грн, а саме 14291,82 грн основного розміру як 80% грошового забезпечення у сумі 17864,77 грн + 3572,96 грн збільшення 25% + 741,60 грн інвалід війни 2 групи + 50,00 грн інвалід війни 2 гр при виконанні обов`язків.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.07.2021р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 18.540,00 грн.

З протоколу перерахунку пенсії заявника від 16.01.2024р. станом на 01.03.2022р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив - 21.189,44 грн, а саме 14291,82 грн основного розміру як 80% грошового забезпечення у сумі 17864,77 грн + 2000,85 грн індексація пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2022р. №118 + 4073,17 грн збільшення 25% + 500,21 грн індексація збільшення 25% + 773,60 грн інвалід війни 2 групи + 50,00 грн інвалід війни 2 гр при виконанні обов`язків.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.03.2022р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 19.340,00 грн.

З протоколу перерахунку пенсії заявника від 22.01.2024р. станом на 01.08.2022р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив - 23226,64 грн, а саме 14291,82 грн основного розміру як 80% грошового забезпечення у сумі 17864,77 грн + 2000,85 грн індексація пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2022р. №118 + 4073,17 грн збільшення 25% + 500,21 грн індексація збільшення 25% + 2000,00 грн щомісячна доплата відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. + 810,80 грн інвалід війни 2 групи + 50,00 грн інвалід війни 2 гр при виконанні обов`язків.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.08.2022р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 20.270,00 грн.

З протоколу перерахунку пенсії заявника від 22.01.2024р. станом на 01.06.2023р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив - 24753,04 грн, а саме 14291,82 грн основного розміру як 80% грошового забезпечення у сумі 17864,77 грн + 2501,06 грн індексація пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2022р. №118 + +1.500,00грн. індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2023р. №168 + 3572,96 грн збільшення 25% + 2000,00 грн щомісячна доплата відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. + 837,20 грн інвалід війни 2 групи + 50,00 грн інвалід війни 2 гр при виконанні обов`язків.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.06.2023р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 20.930,00 грн.

З протоколу перерахунку пенсії заявника від 24.04.2024р. станом на 01.03.2024р. обчислений субєктом владних повноважень розмір пенсії заявника становив - 26.360,24 грн, а саме 14291,82 грн основного розміру як 80% грошового забезпечення у сумі 17864,77 грн + 2501,06 грн індексація пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2022р. №118 + 1.500,00грн. індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2023р. №168 + 1.500,00грн. індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 + 3572,96 грн збільшення 25% + 2000,00 грн щомісячна доплата відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. + 944,40 грн інвалід війни 2 групи + 50,00 грн інвалід війни 2 гр при виконанні обов`язків.

При цьому, розмір пенсії заявника до виплати з 01.03.2024р. був обчислений суб"єктом владних повноважень у 23.610,00 грн.

Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу обмеження пенсії заявника максимальним розміром заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян України на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, конкретизовано п.6 ч.1 ст.92 Конституції України і з 01.01.2004р. деталізовано нормами, насамперед, Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2662-ХІІ).

Отже, приписи Закону України №2662-ХІІ є спеціальною нормою права стосовно відносин за участю заявника.

Положення інших актів права підлягають застосуванню до спірних правовідносинах у субсидіарному порядку за умови відсутності конкретного правила Законі України №2662-ХІІ, за умови об`єктивної нездатності призвести до виникнення колізій між нормами Закону України №2662-ХІІ та будь-якого іншого закону з питань пенсійного забезпечення та за умови відсутності загрози порушення засадничих гарантій за Законом України №2662-ХІІ.

Нормами Закону України №2662-ХІІ запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії громадянина, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2662-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2662-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці діючого публічного службовця на аналогічній (прирівняній) посаді.

У процедурі за ст.43 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення пенсії є виплати (як винагорода за працю), одержані особисто особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто складові елементи структури власного грошового забезпечення).

Натомість, у процедурі за ст.63 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення пенсії є виплати (як винагорода за працю), реально одержані (а не умовно розраховані) третьою сторонньою особою - діючим публічним службовцем після настання події підвищення розміру виду грошового забезпечення або введення нового виду грошового забезпечення.

Вирішуючи спір за епізодом обмеження пенсії заявника максимальним розміром, суд зважає на те, що норми Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ не містять чітко сформульованого правила про виплату пенсій без обмеження максимальним розміром, а викладені у цьому законі стандарти соціального захисту військовослужбовців у відставці у сфері пенсійного забезпечення не зумовлюють виникнення відповідного застереження.

Тому, орган публічної адміністрації повинен керуватись нормами суміжних законів, а у силу абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI запроваджене обмеження максимального розміру пенсії не поширюється виключно на випадки обчислення розміру при призначенні пенсії до набрання чинності названим актом законодавства.

При цьому, п.1 ст.2 розділу І Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено обмеження максимального розміру пенсії, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

До того ж, абз.2 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено одночасно три нових взаємопов`язаних правила, а саме: 1) обмеження максимального розміру при призначенні нових пенсій показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) непорушність (недоторканність) розміру раніше призначених пенсій; 3) мораторій на перерахунок раніше призначених пенсій, розмір яких перевищує показник у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, існують два законодавчих обмеження максимального розміру пенсії, котрі можуть бути застосовані до заявника, а саме: 1) за ч.3 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції законів України від 08.07.2011р. №3668-VI, від 24.12.2015р. №911-VIII, від 06.12.2016р. №1774-VIII на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) за п.1 ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI у розмірі величини пенсії станом на 01.10.2011р. або на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У даному конкретному випадку заявник наполягає на виплаті пенсії без жодних обмежень за критерієм розміру, не вдаючись до оскарження управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу обчислення розміру пенсії.

Суд зважає, що у минулому правило обмеження пенсії на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, було запроваджено ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Дія ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ була припинена унаслідок прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016 у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) визнано поширення приписів ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI на норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, а відтак визнано запровадження обмеження розміру пенсії військовослужбовця у відставці максимальною сумою до виплати у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; але при цьому визнано і неконституційність в цій частині ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.

Так, згідно зі ст.7 Закону України від 23.11.2018р. №2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Згідно зі ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Згідно зі ст.7 Закону України від 15.12.2020р. №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2093 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2093 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 09.11.2023р. №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2361 гривні.

Тому з огляду на приписи ч.3 ст.7 та ч.4 ст.7 КАС України суду у даному конкретному випадку належить застосувати положення ч.5 ст.17 Конституції України, поклавши на суб`єкта владних повноважень обов`язок до настання події набрання чинності іншою обов`язковою до застосування нормою права вищої юридичної сили здійснити виплату заявникові пенсії без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів і поєднанні із невідповідністю закону реально вчиненого управлінського волевиявлення.

Оскільки управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу визначення розміру пенсії заявника до виплати узгоджується із приписами Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI, але не відповідає ст.17 Конституції України, то згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція), рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006р. по справі "Пантелеєнко проти України", рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003р. по справі "Дорани проти Ірландії", рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", рішенням Європейського суду з прав людини від 17.07.2008р. по справі "Каіч та інші проти Хорватії" суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку визнання протиправним діяння владного суб`єкта об`єктивно не здатне забезпечити неминуче, ефективне та дієве поновлення суб`єктивного права особи на одержання у власність коштів за пенсією, а тому необхідно застосувати спосіб захисту порушеного права, сформульований у резолютивній частині даного судового акту.

До того ж суд зважає, що за змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

Виконання суб`єктом владних повноважень під час реалізації управлінської функції норми діючого акту права - Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI до настання події втрати Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI на підставі рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) - 12.04.2023р. не може бути кваліфіковано у якості протиправного діяння.

Тому позов за епізодом визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень з приводу виплати пенсії із обмеженням максимальним розміром до задоволення не підлягає.

Владне управлінське волевиявлення з приводу практичної реалізації норм Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI було вчинене органом публічної адміністрації виключно на стадії виплати заявникові призначеної/перерахованої, обчисленої і нарахованої пенсії.

Відтак, праву заявника на отримання пенсії за минулий період у належному розмірі належить надати судовий захист у спосіб, що сформульованій у резолютивній частині даного судового акту.

При цьому, обтяження суб"єкта владних повноважень обов"язком провести виплату пенсії заявника з 01.07.2020р. без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI поглинає вимогу позову про виплату пенсії без обмеження граничним (максимальним) розміром з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.08.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024.

Разом із тим, оскільки зі змісту ч.1 ст.2 КАС України слідує, що суд надає захист порушеному праву чи ущемленому інтересу особи виключно відносно подій минулих у часі суспільних відносин, то підстав для задоволення вимоги стосовно подальших перерахунків пенсійного забезпечення суд не знаходить.

Управлінські волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу обчислення розміру платежів за постановою КМУ від 14.07.2021р. №713, за постановою КМУ від 16.02.2022р. №118, за постановою КМУ від 24.02.2023р. №168, за постановою КМУ від 23.02.2024р. №185 не входять до предмету доказування у спорі по справі №520/20667/24.

Отже, за цим епізодом позов належить залишити без задоволення.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Решта аргументів сторін окремої оцінки не потребує, позаяк не має юридичного значення для правильного вирішення спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-244, 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2020р. без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко