Справа № 420/22586/23
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 серпня 2024 року

м. Київ

справа №420/22586/23

адміністративне провадження № К/990/31318/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №420/22586/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР» звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд:

-визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління ДПС в Одеській області щодо відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 08.06.2023 року, податкової накладної №28 від 09.06.2023 року, податкової накладної №27 від 08.06.2023 року, податкової накладної №31 від 09.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР» та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №9208735/43696781 від 18.07.2023 року, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №9208733/43696781 від 18.07.2023 року, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №9208732/43696781 від 18.07.2023 року, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №9208734/43696781 від 18.07.2023 року;

-визнати протиправними дії (бездіяльність) Державної податкової служби України щодо відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 08.06.2023 року, податкової накладної №28 від 09.06.2023 року, податкової накладної №27 від 08.06.2023 року, податкової накладної №31 від 09.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР» та скасувати рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №62059/43696781/2 від 04.08.2023 року, рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №62230/43696781/2 від 07.08.2023 року, рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №62228/43696781/2 від 07.08.2023 року, рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №62226/43696781/2 від 07.08.2023 року;

-зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 08.06.2023 року, податкову накладну №28 від 09.06.2023 року, податкову накладну №27 від 08.06.2023 року, податкову накладну №31 від 09.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР»;

-визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління ДПС в Одеській області щодо відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №67136 від 08.06.2023 року та рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №93356 від 10.08.2023 року;

-зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у складі ГУ ДПС в Одеській області від 18.07.2023 року №9208735/43696781, №9208733/43696781, №9208732/43696781, №9208734/43696781. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №3 від 08.06.2023 року, №28 від 09.06.2023 року, №27 від 08.06.2023 року, №31 від 09.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР», датою їх подання на реєстрацію. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №67136 від 08.06.2023 року та №93356 від 10.08.2023 року. Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС в Одеській області 12.08.2024, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №420/22586/23 є вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Задовольняючи позовні вимоги частині, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірність оскаржуваних рішень.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №420/22586/23 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Варто зазначити, що справа №420/22586/23 розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а зміст касаційної скарги не містить доводів помилковості віднесення судом першої інстанції даної справи до категорії справи незначної складності.

Отже, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.20243 у справі щодо визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі №420/22586/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-ВЕНДОР» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова