Справа № 157/1288/24
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1288/24
Провадження №2-а/157/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції № 5 ГУНП у Вінницькій області Довганя Івана Івановича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до поліцейського відділу поліції № 5 ГУНП у Вінницькій області Довганя І.І., в якому просить скасувати постанову, складену останнім, від 18 липня 2024 року № 2626976 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір. В обґрунтування вимог зазначає, що 18 липня 2024 року він керував автомобілем марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 , з м. Гайсин у напрямку м. Вінниця. Він був стомлений, оскільки за кермом перебував майже п`ять год. Відповідно до міжнародних норм через кожні 4,5 год керування автомобілем водій зобов`язаний відпочивати. На дорозі Гайсин - Вінниця і в самому м. Немирів стоянки для великогабаритних вантажних автомобілів відсутні. 18 липня 2024 року о 00 год 25 хв у період дії комендантської години, на відстані біля одного кілометра від м. Немирів, він з`їхавши з крайньої правої смуги руху автомобіля поставив автомобіль на стоянку на узбіччі у місці, де дозволяла його ширина. Автомобіль повністю став на узбіччі дороги, не перебуваючи на суцільній смузі, яка відмежовує узбіччя. Перешкод для руху автотранспортних засобів по вказаній дорозі не було. Відповідно до п. 15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Встановлення знаків «зупинка заборонена» на узбіччі п. 15.1 ПДР не передбачена. Незважаючи на це, о 07 год 26 хв відповідач у справі склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення п. 8.4. «в» ПДР, ч. 1 ст. 122 КпАП України, у виді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначена постанова йому надіслана рекомендованим поштовим відправленням 24 липня 2024 року, отримав він її 01 серпня 2024 року, що стверджується трекінгом «Укрпошти». Вважає постанову протиправною, оскільки ПДР не порушив.

Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року до участі у справі залучено як співвідповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву, із змісту якої вбачається, що він справу просить розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Поліцейський відділу поліції № 5 ГУНП у Вінницькій області Довгань І.І. у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився; відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності з п. 1 ч. 3 ст. 124 КАС України шляхом надіслання повістки про виклик на офіційну електронну адресу, зазначеному на його офіційному сайті.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанцій

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 18 липня 2024 року поліцейським відділу поліції № 5 (м. Немирів) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Довганем І.І. було винесено постанову серії ЕНА № 2626976 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Згідно з цією постановою позивач порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 18 липня 2024 року о 07 год 26 хв на дорозі «М30» м. Немирів, керуючи транспортним засобом «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34, «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги пункту 8.4 «в» Правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність для водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.4 «в» Правил дорожнього руху визначено, що заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач ГУНП у Вінницькій області як суб`єкт владних повноважень у визначений ухвалою суду від 16 серпня 2024 року строк (до початку розгляду справи по суті), що була надіслана на його офіційну електронну адресу, не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Окрім того, відповідачем ГУНП у Волинській області, який є суб`єктом владних повноважень, у встановлений судом строк відзиву на позов не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання відповідачем позову.

Разом з тим, згідно з п. 15.6. ПДР, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно до п.1.10 ПДР узбіччя це виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки та стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);

Як вбачається з викладених у позовній заяві доводів і наданих позивачем фотосвітлин з місця події, автомобіль останнім був припаркований на узбіччі дороги правіше, не створюючи перешкоди учасникам дорожнього руху, і такі обставини суб`єктом владних повноважень не спростовані відповідними доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача задоволені повністю, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 159, 242-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції № 5 ГУНП у Вінницькій області Довганя Івана Івановича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Постанову серії ЕНА № 2626976 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу у розмірі 340 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька область, ЄДРПОУ - 40108672) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення повного судового рішення - 27 серпня 2024 року.

Головуючий:О.В. Антонюк