Справа № 420/36325/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо реєстрації ОСОБА_1 платником єдиного податку третьої групи та виключення відомостей про наявність у нього податкового боргу в розмірі 256173 (двісті п`ятдесят шість тисяч сто сімдесят три) гривні 02 копійки;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області виключити з інформаційно-комунікаційної системи ДПС відомості про наявність у ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 256173 (двісті п`ятдесят шість тисяч сто сімдесят три) гривні 02 копійки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 14.04.2023 року позивач був зареєстрований в Одеській районній державній адміністрації Одеської області як фізична особа-підприємець та 17.04.2023 року взятий на облік в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків. Позивачем була подана заява про застосування спрощеної системи оподаткування третьої групи. Однак, як з`ясувалось в червні 2023 року Головне управління ДПС в Одеській області не зареєструвала позивача як платника єдиного податку з причини, що за ним обліковується податковий борг. 11.06.2023 року позивач через свого представника звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області з заявою, в якій просив усунути йому перешкоди у сплаті єдиного податку до бюджету України шляхом реєстрації платником єдиного податку та виключенням відомостей про наявність у нього узгоджених податкових зобов`язань на суму 256173,02 грн. До заяви була додана копія постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 420/3381/20, якою було встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 10.06.2019 року №, № № та податкова вимога №205692-53 від 02.08.2019 року направлялась на поштову адресу, за якою позивач не був зареєстрований згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, тобто не за податковою адресою, тому визначені вказаними повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою суми податкових зобов`язань не можуть вважатися узгодженими, і у ГУ ДПС в Одеській області відсутні встановлені Податковим кодексом України підстави для стягнення нього суми податкового боргу. Від Головного управління ДПС в Одеській області надійшла відповідь, якою позивачу було відмовлено в задоволенні його заяви посилаючись зокрема на наступне: «у резолютивній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 по справі № 420/3381/20 не зазначено скасування податкової вимоги; за даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 19.06.2023 по Кахідзе Отару обліковується податковий борг у сумі 256067,59 грн.; станом на дату надання відповіді у Головному управлінні ДПС в Одеській області відсутні судові справи про оскарження податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 №, №; №.

Позивач вказує, що суми податкових зобов`язань не можуть вважатися узгодженими та, відповідно, відомості про наявність у нього податкового боргу в розмірі 256173,02 грн. не можуть бути наявними в інформаційно-комунікаційній системі ДПС.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виключення з інформаційно-комунікаційної системи ДПС податкового боргу в розмірі 256173,02 грн., а позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 01.01.2024 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/36325/24, та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

23.01.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач з позовними вимогами не погоджується та просить відмовити в їх задоволення. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Головне управлінням ДПС в Одеській області звернулося з позовною заявою до Одеського адміністративного суду щодо стягнення з фізичної особи-підприємця податкової заборгованості по: податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) у сумі 236375,05 грн.; військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 19692,54 грн. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року позов задоволено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 року по справі №420/3381/20 рішення Одеського окружного суду скасоване та прийнято постанову, якою Головному управлінню ДПС в Одеській області відмовлено у задоволені позовних вимог про стягнення податкового боргу. Постановою суду не визнано протиправним та не скасовано борг ОСОБА_1 , податкові повідомлення-рішення не скасовувалися та протиправними не визнавалися. Також вказує, що відмова судом апеляційної інстанції у задоволені позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області щодо стягнення боргу не тягне за собою зміни до суми боргу.

30.01.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що П`ятим апеляційним адміністративним судом безпосередньо досліджувались і встановлювались обставини неузгодженості податкових зобов`язань, визначених в повідомленнях-рішеннях від 10.06.2019 року №, № № та податковій вимозі №205692-53 від 02.08.2019 року на суму 256 067,59 грн. Отже ці обставини мають преюдиціальне значення для цієї справи. Враховуючи викладене позивач вважає, що доводи відповідача не дають підстав для зміни позиції сторони позивача, а тому наполягає на задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши сторін, розглянувши подані заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Акт №697/15-32-13-05/ від 17.04.2019 року та винесено наступні податкові повідомлення рішення та штрафних санкцій від 10.06.2019 року:

- №, яким нараховані грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 189048,38 грн. за основним платежем та 47262,10 грн. за штрафними санкціями;

- №, яким нараховано штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 170,00 грн.;

- №, яким нараховані грошові зобов`язання з військового збору на суму 15754,03 грн. за основним платежем та 3938,51 грн. за штрафними санкціями.

У зв`язку з несплатою відповідачем вказаних податкових зобов`язань, контролюючим органом сформовано та рекомендованим поштовим відправленням направлено в адрес в ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ю» №205692-53 від 02.08.2019 року, яка повернулась на адресу контролюючого органу з відміткою «не проживає».

В квітні 2020 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути податковий борг на загальну суму 256067,59 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року у справі № 420/3381/20 позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 420/3381/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В мотивувальній частині рішення, зокрема, зазначено, що оскільки податкові повідомлення-рішення від 10.06.2019 року №, № № та податкова вимога №205692-53 від 02.08.2019 року направлялась на поштову адресу, за якою відповідач не був зареєстрований згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, тобто не за податковою адресою відповідача, тому визначені вказаними повідомленнями-рішення та податковою вимогою суми податкових зобов`язань не можуть вважатися узгодженими, і у ГУ ДПС в Одеській області відсутні встановлені Податковим кодексом України підстави для примусового стягнення з відповідача визначеної в цьому позові суми податкового боргу.

11.06.2024 року позивач (як фізична особа-підприємець), через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області з заявою, в якій просив усунути перешкоди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у сплаті єдиного податку до бюджету України шляхом його реєстрації платником єдиного податку та виключенням відомостей про наявність у нього узгоджених податкових зобов`язань на суму 256173 (двісті п`ятдесят шість тисяч сто сімдесят три) гривні 02 копійки.

Як вбачається зі змісту вказаної заяви, підставою звернення стало те, що:

« 14 квітня 2023 року ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) зареєстровано як фізичну особу-підприємця в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (дата запису: 14.04.2023, номер запису: 000001134).

Овідіопольською державною податковою інспекцією Головного управління ДПС в Одеській області, ОСОБА_3 був взятий на облік як платник податків та платник єдиного внеску.

Разом з тим Овідіопольська державна податкова інспекція відмовляється реєструвати ОСОБА_1 як платника єдиного податку та приймати від нього відповідні платежі.

Відмова обґрунтовується тим, що за ОСОБА_4 обраховуються податкові зобов`язання за податковими повідомленнями рішеннями та штрафними санкціями Головного управління ДПС в Одеській області від 10 червня 2019 року:

- №, яким нараховані грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 189048,38 грн. за основним платежем та 47262,10 грн. - за штрафними санкціями;

- №, яким нараховані штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 170,00 грн.;

- №, яким нараховані грошові зобов`язання з військового збору на суму 15754,03 грн. за основним платежем та 3938,51 грн. - за штрафними санкціями.

Разом з тим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 420/3381/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 5761 (п`ять тисяч сімсот шістдесят одна) гривні 00 копійок.

Це судове рішення ґрунтується на висновку колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду, що суми вказаних податкових зобов`язань не можуть вважатися узгодженими.».

Головне управління ДПС в Одеській області на вказану заяву надало відповідь № 28720/6/15-32-24-04-06 від 20.06.2023 року, в якій зазначило, що:

«…Одеським окружним адміністративним судом винесено рішення 19.06.2020 року по справі №420/3381/20, яким задоволено стягнення податкового боргу.

П`ятим апеляційним адміністративним судом 19.10.2022 винесено постанову по справі № 420/3381/20 щодо скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/3381/20 від 19.06.2020 про стягнення податкового боргу. Тобто відмовлено у стягненні податкового боргу.

У резолютивній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 по справі № 420/3381/20 не зазначено скасування податкової вимоги.

За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 19.06.2023 по Кахідзе Отару обліковується податковий борг у сумі 256 067,59 грн., в тому числі по податкам:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (технологічний код 11010500) у сумі 236 375,05 гривень;

- по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (технологічний код 11011001) у сумі 19692,54 гривень.

Слід зазначити, що статтею 56 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ передбачено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такі рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Станом на дату надання відповіді у Головному управління ДПС в Одеській області відсутні судові справи про оскарження податкових повідомлень - рішень від 10.06.2019 року №, №, №.».

Позивач вважає, що оскільки суми податкових зобов`язань не можуть вважатися узгодженими, то відповідно, відомості про наявність у нього податкового боргу в розмірі 256173,02 грн. не можуть бути наявними в інформаційно-комунікаційній системі ДПС, а тому бездіяльність відповідача щодо виключення з інформаційно-комунікаційної системи ДПС податкового борг в розмірі 256173,02 грн. є протиправною, що у свою чергу стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами підпункту 14.1.153. пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з приписами пунктів 56.3 та 56.15 ПК України грошове зобов`язання вважається узгодженим у разі його не оскарження протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Водночас пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У свою чергу, приписами статті 42 ПК України встановлено, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу (пункт 42.1).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2).

У відповідності із пунктом 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 грудня 2015 року № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу ІV вказаного вище порядку, структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення, вносить інформацію про нього до відповідних інформаційних систем контролюючого органу, на основі яких формуються реєстр податкових повідомлень-рішень, надісланих (вручених) платникам податків - юридичним особам, реєстр податкових повідомлень-рішень, надісланих (вручених) платникам податків - фізичним особам.

Відповідальним за достовірність інформації, внесеної до інформаційних систем контролюючих органів, про податкове повідомлення-рішення у реєстрах податкових повідомлень-рішень, є структурний підрозділ контролюючого органу, який склав таке податкове повідомлення-рішення.

Після вручення (отримання інформації щодо вручення) податкового повідомлення-рішення платнику податків відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, другий примірник / корінець податкового повідомлення-рішення (з відміткою про вручення платнику податків) (у разі надіслання податкового повідомлення-рішення поштою з повідомленням про вручення - разом з таким повідомленням про вручення або невручення поштового відправлення) у той самий день передається структурному підрозділу, який його склав.

Інформація про складене податкове повідомлення-рішення, про його надсилання (вручення) платнику податків, а також про отримання скарги або заяви у разі його адміністративного або судового оскарження та прийняті рішення за результатами таких оскаржень вноситься структурним підрозділом, до функцій якого належить вчинення відповідних дій, до відповідної інформаційної системи контролюючого органу з можливістю формування надалі відповідних переліків податкових повідомлень-рішень або внесення інформації до відповідних реєстрів.

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з підпунктом 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (пункт 74.3статті 74 ПК України).

Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (далі - Порядок №5).

Пунктом 1 підрозділу 1 розділу II Порядку № 5 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Згідно з пунктами 4, 5 підрозділу 1 розділу І Порядку №5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

Згідно з пунктами 1, 2 підрозділу 4 розділу V Порядку №5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, зокрема: інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку "/"Вручено, судовий розгляд".

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Аналогічні положення містились у Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, який діяв до 05.04.2021.

З огляду на Порядок № 5 у податкового органу наявні повноваження щодо коригування даних в інформаційній системі у разі виявлення некоректних базових записів.

Як було встановлено судом, за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Акт №697/15-32-13-05/ від 17.04.2019 року та винесено наступні податкові-повідомлення рішення від 10.06.2019 року:

- №, яким нараховані грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 189048,38 грн. за основним платежем та 47262,10 грн. за штрафними санкціями;

- №, яким нараховано штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 170,00 грн.;

- №, яким нараховані грошові зобов`язання з військового збору на суму 15754,03 грн. за основним платежем та 3938,51 грн. за штрафними санкціями.

В квітні 2020 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути податковий борг на загальну суму 256067,59 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року у справі № 420/3381/20 позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 420/3381/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Так, в мотивувальній частині вказаної постанови вказано, що «…відповідно до долученої до позову інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, відповідач був зареєстрований як приватний підприємець 28.07.2004 року за адресою: АДРЕСА_2 , а остання реєстраційна дія у цьому реєстрі відбулась 26.03.2019 року, відповідно до якої приватний підприємець ОСОБА_1 перебуває у стані припинення, але не знятий з обліку, і адресою цього підприємця є: АДРЕСА_3 .

Тобто, вже станом на 26.03.2019 року у Державному реєстру фізичних осіб платників податків вже була інформація про нову адресу відповідача.

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який сформований 03.03.2020 року, місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_3 . Останні реєстраційні дії в цьому реєстрі щодо приватного підприємця ОСОБА_1 були проведенні державним реєстратором 26.03.2019 року і стосувались проведення державної реєстрація зміни адреси цього приватного підприємця та припинення його підприємницької діяльності.

Таким чином, ще до моменту призначення перевірки, винесення податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року №, № № (а.с.15-22), та до формування податкової вимоги №205692-53 від 02.08.2019 року у Державному реєстру фізичних осіб платників податків та у Державному реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вже були відомості про нову адресу відповідача: АДРЕСА_3 …

…Як вже зазначено вище,26.03.2019 року державним реєстратором була проведена державна реєстрація зміни адреси приватного підприємця ОСОБА_1 на нову адресу - АДРЕСА_3 , що відображено у витягу з Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40-41), а відповідно така інформація на виконання вимог п.70.6 ст.70 ПК України також була включена і до Державного реєстру фізичних осіб платників податків з 26.03.2019 року.

Це спростовує твердження позивача, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу про те, що відповідач не виконав свого обв`язку по повідомленню контролюючого органу про зміну своєї адреси, і про те, що документи направлялись відповідачу за адресою, яка була внесена до Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Таким чином, оскільки податкові повідомлення-рішення від 10.06.2019 року №, № № та податкова вимога №205692-53 від 02.08.2019 року направлялась на поштову адресу, за якою відповідач не був зареєстрований згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, тобто не за податковою адресою відповідача, тому визначені вказаними повідомленнями-рішення та податковою вимогою суми податкових зобов`язань не можуть вважатися узгодженими, і у ГУ ДПС в Одеській області відсутні встановлені Податковим кодексом України підстави для примусового стягнення з відповідача визначеної в цьому позові суми податкового боргу.».

Суд зазначає, що під час судового розгляду даної справи відповідач не надав доказів надіслання (вручення) ОСОБА_1 вказаних податкових повідомлень-рішень за належною адресою, що свідчить про їх неотримання позивачем.

Тобто, визначені вказаними повідомленнями-рішення суми податкових зобов`язань не можуть вважатися узгодженими, а тому відсутні підстави вважати їх податковим боргом.

Посилання відповідача на те, що податкові повідомлення-рішення не оскаржені позивачем, суд вважає безпідставними, оскільки, хоча позивачу відомо про податкові повідомлення-рішення, передумовою для набуття грошовими зобов`язаннями, які визначені контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, статусу податкового боргу, є їх узгодженість відповідно до вимог ПК України, яка потребує, в тому числі й направлення таких податкових повідомлень-рішень на належну адресу платника податків.

В постановах від 19 лютого 2019 року у справі №825/999/17, від 26 лютого 2019 року у справі №805/4374/15-а, від 17 червня 2021 року у справі №520/7599/19 від 28 жовтня 2022 року у справі №200/5487/21 Верховний Суд вказав, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків, у зв`язку із чим у нього виникає матеріально-правовий інтерес, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

З огляд на викладене, суд вважає, що оскільки суми податкових зобов`язань, нараховані на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року №, №, №, не можуть вважатися узгодженими, тому в інтегровані картці платника та інших інформаційних систем Державної податкової служби України не можуть відображатися відомості щодо їх узгодженості.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Адміністративний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, і не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, та вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

Верховний Суд дійшов висновку, викладеного у постанові від 16.02.2023 року у справі №640/16326/20, що ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду, відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В межах спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог задля ефективного захисту порушених прав.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом: визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС в Одеській області щодо виключення з інтегрованої картки платника та інших інформаційних систем Державної податкової служби України відомості щодо узгодженості податкових зобов`язань, нарахованих ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року №, №, №, та зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області виключити з інтегрованої картки платника та інших інформаційних систем Державної податкової служби України відомості щодо узгодженості податкових зобов`язань нарахованих ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року №, №, №.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС в Одеській області щодо реєстрації ОСОБА_1 платником єдиного податку третьої групи, суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви, 14.04.2023 року позивач був зареєстрований в Одеській районній державній адміністрації Одеської області як фізична особа-підприємець та 17.04.2023 року взятий на облік в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків. Позивачем була подана заява про застосування спрощеної системи оподаткування третьої групи. Однак, Головне управління ДПС в Одеській області не зареєструвала позивача як платника єдиного податку з причини, що за ним обліковується податковий борг.

Таким чином, Головне управління ДПС в Одеській області не зареєструвало платником єдиного податку третьої групи фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , однак позивачем у даній справі є ОСОБА_1 як фізична особа.

З огляду на викладене, позивачем не доведено порушення Головним управлінням ДПС в Одеській області його прав як фізичної особи, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, враховуючи задоволення позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн., суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо виключення з інтегрованої картки платника та інших інформаційних систем Державної податкової служби України відомості щодо узгодженості податкових зобов`язань, нарахованих ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року №, №, №.

Зобов`язати Головного управління ДПС в Одеській області виключити з інтегрованої картки платника та інших інформаційних систем Державної податкової служби України відомості щодо узгодженості податкових зобов`язань, нарахованих ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року №, №, №.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 27.08.2024 року.

Суддя Г. В. Лебедєва