Справа № 460/16183/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі №460/16183/22, яке набрало законної сили 19.01.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви про перерахунок пенсії від 25 серпня 2021 року, зарахувавши до стажу період роботи з 22 квітня 1982 року по 27 липня 1995 року в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні.

05.08.2024 позивач подав до суду заяву у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування періоду трудової діяльності з 01.01.1991 по 27.07.1995 у районі Крайньої Півночі до страхового стажу позивача в пільговому обчисленні та зобов`язати вжити заходи задля належного виконання судового рішення.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Як вже зазначалося судом, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі №460/16183/22, яке набрало законної сили 19.01.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви про перерахунок пенсії від 25 серпня 2021 року, зарахувавши до стажу період роботи з 22 квітня 1982 року по 27 липня 1995 року в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні.

Зі змісту листа пенсійного органу встановлено, що період роботи позивача з 01.01.1991 по 27.07.1995 не зарахований до страхового стажу останнього у пільговому обчисленні, оскільки діючим програмним забезпеченням не передбачено обчислення страхового стажу в пільговому обчисленні.

Більше того, судом встановлено, що вказаний період роботи позивача взагалі не був зарахований до його страхового стажу, що підтверджується формою РС-право.

Вказане свідчить про неналежне виконання пенсійним органом рішення суду. Такі дії суб`єкта владних повноважень є протиправними.

Суд зауважує, що в рішенні суду від 17.10.2022 зазначено, що "стаж роботи позивача в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, підтверджується записами в трудовій книжці позивача, тому суд приходить до висновку, що до стажу роботи позивача повинен застосовуватись пільговий коефіцієнт (один рік за один рік і шість місяців), а також такий стаж підлягає зарахуванню. Стаж роботи позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбулась трудова діяльність. Оскільки таке обчислення здійснювалось в пільговому порядку (в полуторному розмірі), тому період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняй до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 року також має бути зарахований позивачу у пільговому обчисленні".

Таким чином, судовим рішенням достеменно встановлено спосіб його виконання повністю.

Проте, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахунок проведено із пільговим обчисленням періоду роботи з 22.04.1982 по 31.12.1990 до загального страхового стажу, а період з 01.01.1991 по 27.07.1995 не зарахований в пільговому обчисленні.

Отже, розмір пенсії на виконання судового рішення територіальним органом Пенсійного фонду розраховано неправильно, оскільки не весь період роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі розраховано у пільговому обчисленні.

Посилання ГУ ПФУ в Рівненській області на неможливість зарахування усього періоду роботи у пільговому обчисленні через «не передбачення цього діючим програмним забезпеченням» не є достатньою та обґрунтованою підставою для невиконання рішення суду у встановлений в ньому спосіб.

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм чинного законодавства при виконанні рішення суду у цій справі, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі №460/16183/22 щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без врахування періоду роботи з 01.01.1991 по 27.07.1995 в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні (з розрахунку один рік роботи за рік і шість місяців страхового стажу).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 27 серпня 2024 року.

Суддя Т.О. Комшелюк