Справа № 300/6191/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"27" серпня 2024 р. Справа № 300/6191/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Потятинник Юрій Романович, 12.08.2024 звернувся в суд з позовною заявою до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) (надалі, також відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії територіального сервісного центру МВС №2643 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях щодо вибракування автомобіля "Opel Vivaro" д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 та щодо відмови у видачі ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу замість втраченого;
- зобов`язати сервісний центр МВС №2643 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях відновити реєстрацію автомобіля та видати ОСОБА_1 нове свідоцтво про реєстрацію автомобіля "Opel Vivaro" д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску, з інших причин, ніж ті, що зазначені у позовній заяві від 12.08.2024.
Від представника позивача 21.08.2024 надійшла заява про усунення недоліків, згідно змісту якої останній просить про поновлення строку на звернення до суду. У поданій заяві адвокат вказав, , що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2021 року, який набрав законної сили 29.09.2021, було вирішено повернути речовий доказ - автомобіль марки "Ореl Vivaro" д.н.з. НОМЕР_1 його власнику ОСОБА_1 , арешт автомобіля скасувати. Однак, фактично даним автомобілем до його арешту користувався засуджений за даним вироком ОСОБА_2 , який фактично придбав цей автомобіль у ОСОБА_1 (заплатив йому кошти) задовго до вчинення кримінального правопорушення, однак не оформив перереєстрацію автомобіля на себе. Тому, ОСОБА_1 не цікавився долею даного автомобіля. Позивач почав цікавитись долею даного автомобіля після того, як ОСОБА_2 після відбуття призначеного судом покарання, звернувся до нього та почав цікавитись долею автомобіля. При цьому, слід врахувати, що ОСОБА_2 після звільнення з місць позбавлення волів жовтні 2021 року незадовго в лютому 2022 року був мобілізований на військову службу, у зв`язку з чим з ним не було належної комунікації. А позивачу не були достеменно відомі обставини юридичного оформлення арешту та скасування арешту автомобіля, долі свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, Позивач є особою похилого віку, з незадовільним станом здоров`я, просто виконував вказівки ОСОБА_2 , якого вважає фактичним власником автомобіля, не вникаючи в суть проблеми та юридичні аспекти. Слід відзначити, що ОСОБА_1 не звертався до територіального сервісного центру МВС № 2643 чи до інших органів чи установ з будь-якими заявами щодо вибракування вищевказаного транспортного засобу, не мав такої мети і мотивів для вибракування, про що свідчить той факт, що автомобіль фактично знаходився і знаходиться у позивача, який не користувався ним, розуміючи, що автомобіль давно відчужений ним гр. ОСОБА_2 . Тому, саме за ініціативою ОСОБА_2 , який не є формальним власником, позивач на прохання ОСОБА_2 звернувся до адвоката, а відтак на адвокатський запит щодо надання копій підтверджуючих документів зняття з обліку автомобіля, у зв`язку з вибракуванням, територіальний сервісний центр МВС № 2643 надав відповідь від 14.03.2024 про те, що копії таких документів надати не мають змоги у зв`язку із закінченням трирічного терміну їх зберігання. Саме з цього моменту, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізнались про порушення їх прав, які дали можливість звернутись до суду з даним позовом, оскільки усвідомлюючи ту обставину, що ОСОБА_1 не звертався із будь-якими заявами щодо вибракування, без наявності письмового підтвердження цьому, позивач не міг достеменно знати про порушення свого права і не міг реалізувати право на судовий захист. При цьому, слід врахувати ту обставину, що ОСОБА_3 декілька років тому звертався в територіальний сервісний центр МВС № 2643 з інших питань, які не пов`язані з даним автомобілем, і підписував документи змісту яких не пригадує. Тому, з урахуванням викладеного, він мав обґрунтовані сумніви і йому необхідно було пересвідчитись, що він дійсно не оформляв документів щодо вибракування автомобіля, що до певної мірі було реалізовано з отриманням відповіді на адвокатський запит від 14.03.2024, з якого вбачається відсутність у сервісному центрі підтверджуючих документів. Саме з цього моменту, з отриманням відповіді на адвокатський запит, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 упевнились остаточно в протиправності дій працівників відповідача щодо вибракування автомобіля та про порушення своїх прав, що дозволило звернутись з даним адміністративним позовом протягом шестимісячного строку. Відтак, просив суд поновити строк для звернення до суду з цим позовом.
Досліджуючи обставини виконання вимог ухвали від 19.08.2024 щодо зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, відмінних від тих, які наведені у позовній заяві від 12.08.2024, суд вказує на таке.
У мотивувальній частині ухвали суду від 19.08.2024 представнику позивача роз`яснено про те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Тому, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, наведені у заяві від 21.08.2024 підстави, що ОСОБА_1 "не цікавися долею автомобіля", "даним автомобілем фактично користувався ОСОБА_2 до вчинення кримінального правовпорушення", "позивачу не були достеменно відомі обставини юридичного оформлення арешту та скасування", "є особою похилого віку, з незадовільним станом здоров`я", "просто виконував вказівки ОСОБА_2 , якого вважає фактичним власником автомобіля, не вникаючи в суть проблеми та юридичні аспекти", "підписував документи змісту яких не пригадує", по перше не звільняє від обов`язку дотримання чинного законодавства України, в тому числі, щодо належного оформлення продажу власного колісного транспортного засобу за грошові кошти (шляхом укладення відповідного договору купівлі-продажу, перереєстрації транспортного засобу на нового власника…) та дотримання строку звернення до адміністративного суду, по друге, вищеперелічені обставини, є суб`єктивним припущеннями позивача, поза сумнівом такі не є об`єктивно непереборними, вказані обставини залежали виключно від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, і не пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Крім того, такі обставини не підтверджені відповідними та належними доказами.
Крім того, суд ставиться критично до наведених обґрунтувань адвоката Потятинника Ю.Р. у заяві від 21.08.2024, позаяк такий сюр, маніпулювання фактами без доказового підтвердження, свідчить про введення суду в оману, не є належним в розумінні закону, а вказує тільки на необачність та недбалість позивача.
Так, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2021, який набрав законної сили 29.09.2021, вирішено, зокрема, серед іншого, повернути речовий доказ - автомобіль "Opel Vivaro" д.н.з. НОМЕР_1 його власнику ОСОБА_1 , а арешт автомобіля скасувати.
Разом з тим, тільки у вересні-жовтні 2023 року позивач звернувся до територіального сервісного центру №2643 із запитом, на який йому листом від 13.10.2023 повідомлено, що на ТЗ "Opel Vivaro" д.н.з. НОМЕР_1 не накладалась заборона на відчуження. Для відновлення свідоцтва про реєстрацію на даний ТЗ необхідно звернутись до найближчого територіального сервісного центру МВС.
При цьому, представником у заяві вказано, що ОСОБА_1 звертався декілька років тому до відповідача з інших питань. Тобто, ОСОБА_1 був достатньо обізнаний та при доброму здоров`ї щодо звереннь до територіального сервісного центру МВС з інших питань, окрім спірного у цій справі.
Надалі, позивач в листопаді-грудні 2023 року звернувся до територіального сервісного центру № 2643 із зверненням про відновлення обліку вибракуваного ТЗ (не заперечуючи факт вибракування ТЗ!!!!!), на яке листом від 07.12.2023 йому роз`яснено, що відповідно до Єдиного державного реєстру ТЗ автомобіль "Opel Vivaro" д.н.з. НОМЕР_1 , колір сірий, номер кузова НОМЕР_2 особисто та в добровільному порядку знято позивачем з обліку, у зв`язку з вибракуванням 17.05.2021.
Тобто, навіть, якщо припустити, що позивач не знав про зняття автомобіля з обліку з вибракуванням, що в принципі неможливо, та підтверджується відповіддю відповідача від 07.12.2023 (особисто та добровільно знято позивачем з обліку, у зв`язку з вибракуванням 17.05.2021), щонайменше про порушення свого права ОСОБА_1 був обізнаний з листопада-грудня 2023 року. Крім того, не наведено жодних підстав, які б ускладнювали чи унеможливлювали звернення позивача за правовою допомогою до березня 2024 року.
Так, 14.03.2024 на адвокатський запит відповідачем повторно повідомлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру ТЗ автомобіль "Opel Vivaro" д.н.з. НОМЕР_1 , колір сірий, номер кузова НОМЕР_2 особисто та в добровільному порядку знято позивачем з обліку, у зв`язку з вибракуванням 17.05.2021. Крім того, вказав, що надати належно завірені копії документів щодо зняття з обліку, у зв`язку із вибракуванням вищевказаного ТЗ немає змоги, у зв`язку із закінченням терміну зберігання (3 роки).
Натомість, представник позивача в інтересах ОСОБА_4 звернувся з цим позовом до суду лише 12.08.2024, тобто позивач подав позов після закінчення строків, встановлених законодавством.
Стосовно покликання на необхідності допиту в якості свідка ОСОБА_2 для підтвердження викладених у заяві від 21.08.2024 обставин щодо поновлення строку звернення, суд вважає безпідставними та безглуздими.
Щодо відносин, які склались між позивачем та ОСОБА_2 , то позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у ОСОБА_2 правомірного інтересу щодо відновлення свого права власності на рухоме майно, а саме транспортного засобу марки "Opel Vivaro", що пов`язаний з порушенням цивільних прав на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Факт отримання позивачем листа відповідача 14.03.2024 у відповідь на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії через уповноваженого представника щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.
У поданій, на виконання вимог ухвали суду від 19.08.2024, заяві про поновлення строку на звернення до суду від 21.08.2024 представником позивача повторно констатовано неможливість звернення до суду у зв`язку з необачністю, необізнаністю, нерозумінням, без відповідних на те вказівок ОСОБА_2 , позивача.
Жодних інших причин пропуску строку, відмінних від тих, які наведенні позивачем у позовній заяві від 12.08.2024 представником позивача не наведено, доказів на підтвердження існування таких причин не надано.
Частинами 1 і 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
За змістом частини 1 статті 123, частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.
Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 за №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд констатує, що заява представника позивача від 22.03.2023 так і не містить посилання на обґрунтовані, поважні причини пропуску строку звернення до суду, відмінні від тих, які наведені у заві від 06.03.2023.

Враховуючи наведене, у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду, представником позивача не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а позовна заява вважається поданою без дотримання відповідного строку звернення до суду.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Оскільки представником позивача у встановлений строк не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то наявні усі правові підстави для повернення цієї позовної заяви.

В силу вимог частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, керуючись статями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинити певні дії.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Представнику позивача копію цієї ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.