Справа № 560/8937/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8937/24
РІШЕННЯ

іменем України

29 серпня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить визнати протиправною відмову та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 14064,50 грн. (чотирнадцять тисяч шістдесят чотири гривні п`ятдесят копійок), сплаченого згідно квитанції № ПН 3613722 від 26.10.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було вперше придбано нерухоме майно. У свою чергу, при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу було сплачено збір на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 14064,50 грн. Оскільки позивач придбав житло вперше, відповідач безпідставно відмовив у підготовці та оформленні подання для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у її задоволенні. Вказав, що органи Пенсійного фонду України не ведуть персоніфікований облік переходу прав власності за критерієм кількісного придбання нерухомого майна фізичними та юридичними особами.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, суд враховує наступне.

Суд встановив, що 26 жовтня 2023 року заявником було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар М.М. Продаж квартири вчинено за 1406451,20 грн.

Право власності на дану нерухомість зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перед укладенням вищевказаного договору купівлі-продажу позивачем сплачено збір на обов`язкове пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості квартири у розмірі 14064,50 грн., відповідно до квитанції від 26.10.2023 №ПН3613722.

Позивач подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про повернення помилково сплачених грошових коштів (пенсійного збору).

Однак листом №1900-0604-8/29462 від 12.06.2024 відповідач відмовив у задоволенні заяви. Зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не веде персоніфікований облік переходу прав власності, критеріїв кількісного придбання нерухомого майна фізичними та юридичними особами, не володіє інформацією відносно наявності пільг щодо сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування громадянами при купівлі житла вперше, а законодавством не передбачено порядок відшкодування органами Пенсійного фонду України коштів, сплачених при купівлі житла на підставі заяви платника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР).

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР також врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740).

Пунктом 9 статті 1 Закону №400/97-ВР встановлено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно п.8 ст.2 Закону№400/97-ВР об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених пункту 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (п.10 ч.1 ст.4 Закону №400/97-ВР).

Відповідно до ст.3 Закону №400/97-ВР платники збору, визначені пунктами 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Водночас, пунктом 2 Порядку №1740 уточнено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачується платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі (далі - головні управління Казначейства).

Згідно пункту 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.п."в" п.15-2 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року)

Отже, особа, яка вперше придбає житло, за умови подання нотаріусу необхідних документів, не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна. Водночас подання вказаних документів є правом позивача, а не обов`язком.

Однак якщо особа не реалізувала право на подання документів, що посвідчують її право на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, це не позбавляє її права на звернення до органу Пенсійного фонду із заявою щодо повернення помилково сплаченої суми збору.

Абзацом п`ятим пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР також передбачено, що нотаріуси щокварталу, до 20 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подають до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в порядку та за формою, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Фактичною підставою для відмови відповідачем видати подання про повернення сплачених коштів з операції купівлі-продажу нерухомого майна стало відсутність офіційного джерела інформації, яке б підтверджувало обставину придбання позивачем житла вперше.

Суд враховує, що у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2018 по справі №819/33/17, від 04.04.2019 по справі №819/1553/17, від 23.04.2019 по справі №802/1566/17-а викладено правову позицію, згідно якої за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі ПФУ як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості ПФУ та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Оскільки, саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Вказаний правовий висновок підлягає застосуванню судом до спірних правовідносин відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

У спірному випадку будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого житла та свідчили б про відсутність права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Суд звертає увагу, що згідно відповіді №760245 від 29.08.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що у власності позивача перебуває лише квартира загальною площею 59,6 кв.м. за адресою ( АДРЕСА_1 ). Відомості про реєстрацію за позивачем іншого нерухомого майна (у тому числі житлового) відсутні.

Таким чином, позивач на дату укладення договору купівлі-продажу квартири у 2023 році підпадав під коло осіб, які звільнялися від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу житла вперше відповідно до норм чинного законодавства.

У свою чергу, порядок повернення з державного бюджету коштів як помилково сплачених потребує дотримання певних умов та процедур.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 розділу І Порядку №787 передбачено, що повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" визначено, що Пенсійний фонд України здійснює контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

В той же час, для належного способу захисту порушених прав позивача та, зважаючи на те, що відповідно до квитанції від 26.10.2023 збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна сплачено позивачем на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 14064 (чотирнадцять тисяч шістдесят чотири) грн.,50 коп., відповідно до квитанції №ПН3613722 від 26.10.2023.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка наведена у його постановах від 20.03.2018 (справа №819/1249/17, від 30.01.2018 (справа №819/1498/17) та 31.01.2018 (справа №819/1667/17).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 гривень, тому ці витрати необхідно присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови повернути ОСОБА_1 14064,50 грн, помилково сплачені при укладенні 26.10.2023 договору купівлі - продажу житлового квартири АДРЕСА_2 як збір до Пенсійного фонду України на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 14064 (чотирнадцять тисяч шістдесят чотири) грн.,50 коп., відповідно до квитанції №ПН3613722 від 26.10.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 , код ЄДРПОУ - 14035769)

Головуючий суддя О.П. Шевчук