Справа № 163/1244/24
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1244/24
Провадження № 2-а/163/24/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову від 21 травня 2024 року серії ЕНА № 2201425, якою на нього накладено стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження в справі закрити.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за те, що він проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Із таким твердженням відповідача не згідний, оскільки такого правопорушення не вчиняв, пересікав стоп лінію перед світлофором та пішохідною доріжкою зі сторони вулиці Брестської на зелене світло світлофора. Проїхавши перехрестя вулиць Брестської, Володимирської, Дружби, Незалежності в місті Любомль був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його у вчиненні указаного правопорушення, продемонструвавши з мобільного телефону відео, на якому зафіксований рух автомобіля по вулиці Володимирській в сторону с.Вишнів навпроти магазину уже за пішохідною доріжкою. Інших відеоматеріалів, доказів нібито вчиненого правопорушення надано не було. Поліцейський пояснив, що відеозапису проїзду його автомобіля саме через стоп лінію світлофору та саме перехрестя вулиць відсутнє, так як службовий автомобіль припаркований біля відділення поліції таким чином, що здійснення повної відеозйомки було неможливим, стоянка була повністю заставлена автомобілями. Заявлені ним клопотання поліцейський не розглянув, натомість запропонував самостійно збирати докази невинуватості, звернувшись до мерії м.Любомль.

На позовну заяву представник відповідача подала відзив, у якому вказала на безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовано рух автомобіля під керуванням позивача на перехресті на жовтий сигнал світлофора. Вважає, що оскаржувана постанова є законною, тому просила відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач в канцелярію суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача про причини неявки не сповістив, заяв чи клопотань стосовно процедури розгляду справи не подав.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

21 травня 2024 року поліцейський відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Ковальчук А.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2201425, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до змісту цієї постанови ОСОБА_1 21 травня 2024 року о 13:46:00 годині по вулиці Володимирській в місті Любомль, керуючи автомобілем «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або ...

Згідно із пунктом 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Позивач заперечує вчинення правопорушення, посилаючись на те, що під час керування автомобілем перехрестя перетнув на зелений сигнал світлофора, а не на жовтий, як стверджує відповідач.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне право-порушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відео-запису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається: фіксувалися на нагрудну бодікамеру 0701 та відеореєстратор 4.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача додала компакт-диск із двома відеофайлами: 2024_0521_134431_0000000_000000_0004 та IMG_1277.

Із перегляду відеофайла 2024_0521_134431_0000000_000000_0004 встановлено, що на ньому зафіксовано рух транспортних засобів по автодорозі, яке містить перехрестя із світлофором. Проте фіксація проводилась на досить значній відстані від перехрестя та, окрім цього, ракурс відеозапису лише частково охоплює перехрестя, оскільки повному візуальному спостереженню заважає стоянка припаркованих по ліву сторону транспортних засобів, що у своїй сукупності не дає візуальної можливості визначити, чи автомобілі перетинають перехрестя на зелений чи жовтий сигнал світлофора. Крім цього, із цього відеозапису не видно стоп-ліній перед перехрестям з усіх сторін, тобто його початок і закінчення. Це стосується й автомобіля, яким керував позивач ОСОБА_1 .

На відеофайлі IMG_1277 зафіксовано лише факт зупинки керованого позивачем автомобіля, що мало місце на значній відстані від перехрестя, та винесення поліцейським оскаржуваної постанови.

Отже, надані відповідачем докази (відеозаписи) не підтверджують на належному і достатньому рівні факту вчинення позивачем передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП правопорушення і не доводять вчинення цього правопорушення за критерієм «поза розумним сумнівом».

Натомість із наданого позивачем відеозапису з камер відеоспостереження, що встановлені на перехресті, і який позивач отримав від Любомльської міської ради в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд достовірно встановив, що перетин перехрестя позивач здійснював саме на зелений сигнал світлофора, а не на жовтий, яке увімкнулося лише після повного перетину позивачем перехрестя і доїзду уже до самого пішохідного переходу, що розташований за перехрестям (відео о 13:44:06 год).

Отже, з огляду на викладене у суду відсутні достатні і обґрунтовані підстави стверджувати, що позивач, керуючи автомобілем «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.8.7.3 г) Правил дорожнього руху.

У частині 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вищевказаним вимогам законодавства відповідач не довів правомірності винесення оскаржуваної постанови, тим самим не спростував доводів позивача.

В той же час, позивач підтвердив підставність заявлених позовних вимог і, відповідно, незаконність винесеної відповідачем постанови.

У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що постанова щодо позивача винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п.8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху і тим самим вчинення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі, а отже задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стяг-нути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Постанову поліцейського відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Ковальчук Анатолія Олексійовича від 21 травня 2024 року серії ЕНА № 2201425 про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 510 гривень штрафу скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2201425 закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області; місце знаходження - вулиця Винниченка 11, місто Луцьк; .

Головуючий: суддя О.С.Павлусь