Справа № 200/4024/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року Справа№200/4024/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 98 570,59 грн.

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 98 570,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - відповідач) зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 08.06.2001 року, номер державної реєстрації 0000045, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Костянтинівська ДПІ (м. Костянтинівка) з 04.09.2001. Позивач зауважив, що за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400), який раніше не був заявлений до суду, у сумі 98 570,59 грн. та виник у термін з 01.05.2023 по 26.05.2024 з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих боржником самостійно, а також нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань. Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/ або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. У п. 57.1 ст. 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усупереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для своєчасного погашення податкових зобов`язань. Позивач зауважив, що у зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 12.04.2024 №0-0599, яку 16.04.2024 було спрямовано на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист з вимогою не вручено та повернуто поштою 01.05.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась. Позивач зазначив, враховуючи те, що вищезазначену суму боргу відповідачем перед бюджетом самостійно не сплачено, виникли правові підстави для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу в розмірі 98 570,59 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у представника позивача ОСОБА_2 та ГУ ДПС у Донецькій області із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено 25.06.2024.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції про надіслання на його адресу рекомендованого листа засобами «Укрпошта» №911 від 17.06.2024, відповідно до якого було надіслано представником позивача копії позовної заяви з додатками та шляхом розміщення на сайті відповідного оголошення про наявність процесуального документа в адміністративній справі, що підтверджується відповідним оголошенням від 04.07.2024.

Судом встановлено, що відповідно до даних зазначених відповідно до трекінгу «Укрпошти» за №911 за посиланням - https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, 06.07.2024 лист знаходився у м. Костянтинівка на поштовому відділенні 85113, та було повернення за зворотньою адресою у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 21.06.2022 у справі № 215/507/21, від 18.04.2022 у справі № 215/764/21 та постановах від 28.01.2021 у справі №820/1400/17, від 08.07.2021 у справі №400/1885/19, від 29.08.2022 у справі №522/3598/16-а, від 22.03.2023 у справі № 640/14827/19.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що відповідач був повідомлений належним чином про відкриття провадження по справі №200/4024/24 та своїм правом на надання відзиву на позовну заяву він не скористався.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 08.06.2001 року, номер державної реєстрації 0000045, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області Костянтинівська ДПІ (м. Костянтинівка), з 04.09.2001, номер взяття на облік 93Р.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було надано до ГУ ДПС у Донецькій області, Костянтинівської ДПІ (Костянтинівський район) від 05.05.2022 заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, із зміною з 3 групи на 3 групу та/або зі ставки 5 та ставку 2%, без реєстрації ПДВ, дата (період) зміни з 6 травня 2022 року.

Судом було встановлено, що відповідачем подано до контролюючого органу:

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні фізичної особи-підприємця (звітна) за березень 2023 року (№ від 18.04.2023), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 1 770 грн. 00 коп. У зв`язку із частковою сплатою/переплатою залишок несплаченої суми складає 876 грн. 29 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні фізичної особи-підприємця (звітна) за квітень 2023 року (№ від 24.05.2023), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 209 грн. 20 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні фізичної особи-підприємця (звітна) за травень 2023 року (№ від 20.06.2023), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 1 900 грн. 00 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні фізичної особи-підприємця (звітна) за червень 2023 року (№ від 17.07.2023), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 10 грн. 00 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні фізичної особи-підприємця (звітна) за липень 2023 року (№ від 18.08.2023), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 2460 грн. 00 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи фізичної особи-підприємця (звітна) за три квартали 2023 року (9 місяців) (№ від 08.11.2023), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 3 830 грн. 00 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи фізичної особи-підприємця (звітна) за 1 квартал 2022 року (№ від 30.01.2024), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 59 750 грн. 00 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи фізичної особи-підприємця (звітна) за півріччя 2022 року (№ від 30.01.2024), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 5 125 грн. 00 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи фізичної особи-підприємця (звітна) за рік 2023 року (№ від 31.01.2024), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 13 707 грн. 50 коп.;

- Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи фізичної особи-підприємця (звітна) за 1 квартал 2024 року (№ від 08.05.2024), в якій ОСОБА_1 самостійно зазначив суму податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб 7 400 грн. 00 коп.

ГУ ДПС у Донецькій області на підставі вищезазначеного, нарахував пеню ІКП на борг минулих років ст.129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби (COVID 19) за відповідні періоди у загальному розмірі 3 302,60 грн.

Станом на час формування ГУ ДПС у Донецькій області податкової вимоги від 12 квітня 2024 року №0-0599 форми «Ф» у відповідача була наявність станом на 11.04.2024 податкового боргу у сумі 97 427,60 грн., даний борг відповідно до детального розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги складався з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 95 267,99 грн. та пені у розмірі 2 159,61 грн.

Дану податкову вимогу було надіслано позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та лист з вимогою не вручено та повернуто поштою 01.05.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується відповідними копіями поштового відправлення та довідки про причини повернення/досилання, наявними в матеріалах справи.

Станом на час подання представником ГУ ДПС України у Донецькій області відповідно до наявної копії в матеріалах справи ІКП складеної по ФОП ОСОБА_1 станом на 31.05.2024, рахується податковий борг у загальному розмірі 98 570,59 грн., який складається з недоїмки у розмірі 95 267,99 грн. та залишок несплаченої пені 3 302,60 грн., який самостійно останнім не сплачено.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.2 Розділу І «Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ «Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст. 16 зазначеного Кодексу, платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

У відповідності з пунктом 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та /або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 вказаного Кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України, зокрема підпункту 129.1.3 пункту 129.1, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Також, згідно з п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп.14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.ст.100, 101 Податкового кодексу України, зазначений податковий борг відповідачем не сплачений, списанню не підлягає, заяви про розстрочення боргу від відповідача не надходило.

Відповідно до п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 12.04.2024 року №0-0599, яку 16.04.2024 спрямовано на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Вказане відправлення було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 01.05.2024 та вважається врученою. Податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Згідно пп.20.1.34. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи те, що сума податкового боргу позивача складає 98 570,59 грн., підтверджується матеріалами справи, не сплачена відповідачем в добровільному порядку, доказів скасування податкової вимоги відповідачем не подано, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів на підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд.59, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 98 570,59 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до бюджету податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 98 570,59 гривень.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець