Справа № 300/2130/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2024 р. Справа № 300/2130/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Микитин Н.М.
при секретарі cудового засідання Маковійчук С.М.,
за участю: представника заявника - Парфан Л.І.
представника відповідача - Сікори С.Я.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду суду від 24.07.2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сектора архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради від 29.12.2023 №А802380310 (реєстраційний номер в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва MU01:8586-1428-1075-8920) про відмову у видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1469.

Зобов`язано Сектор архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради видати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва Нове будівництво будівлі торгівлі та офісних приміщень на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1469, відповідно до поданої ним заяви від 03.12.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сектора архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сектора архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1936 (одна тисяча дев`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Під час розгляду справи представником позивача 18.07.2024 подано до суду заяву про компенсацію судових витрат з додатками(т.2 а.с. 35-36).

Канцелярією Івано-Франківського окружного адміністративного суду 06.08.2024 зареєстровано заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат понесених на правову допомогу, в обґрунтування якої зазначено, що 10.03.2024 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Поповичем Миколою Михайловичем укладено договір про надання правничої допомоги № б/н. Відповідно до умов договору, гонорар адвоката визначається у квитанціях, а підтвердженням виконання сторонами свої зобов`язань є підписаний сторонами акт приймання наданих послуг. Однак, рішенням суду від 24.07.2024 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, в частині витрат на правничу допомогу адвоката. Відтак заявник просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в справі № 300/2130/24 у розмірі 16125,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024, справа передана для розгляду судді Микитин Н.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду про призначення повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з перебуванням судді Боброва Ю.О. у відпустці (т. 2 а.с. 111-112).

13.08.2024 представником відповідача направлено до суду заперечення на клопотання про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні даної заяви та врахувати суд принципи реальності, розумності і співмірності витрат на правову допомогу. Звернув увагу суду на те, що додана позивачем квитанція видається для фіксації надання дрібних та невиробничих послуг, що надаються в присутності замовника та заповнена із численними порушеннями вимог до її оформлення, що є не належним доказом факту сплати позивачем грошових коштів адвокату .

Згідно із ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що рішення в справі прийнято в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) осіб в судове засідання, то й питання щодо прийняття додаткового рішення має бути вирішено в судовому засіданні, у зв`язку з чим, призначено судове засідання у даній справі на"16" серпня 2024 року о 10:30 год, про що було повідомлено сторін.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримала, просила суд її задоволити. Звернула увагу суду, що документи на підтвердження понесення позивачем витрат також було долучено до матеріалів справи 18.07.2024, тобто до вирішення справи по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат відмовити. На переконання представника відповідача, позивачем не надано належних доказів понесення витрат на правничу допомогу, у зв`язку з не належною формою квитанції про таку оплату. Також, адвокат Попович М.М. не брав участі в розгляді даної справи, що спростовує надання ним позивачу правової допомоги. Окрім вказаного, представник відповідача зазначив, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Розглянувши подану представником позивача заяву про ухвалення додаткового судового рішення дослідивши і оцінивши наявні у матеріалах справи докази, в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Згідно ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Приписами ч.1 ст.143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.3, 4, 5 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_2 , до вирішення справи по суті та прийняття рішення, окрім іншого, 18.07.2024 подано заяву про компенсацію судових витрат на правову допомогу в розмірі 16125,00 грн, до якої долучено договір про надання правничої допомоги, акт приймання наданих послуг ОСОБА_1 , копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 , квитанцію про оплату гонорару № 093913 .

У рішенні суду від 24.07.2024 судом не вирішено питання про судові витрати в частині правової допомоги.

06.08.2024 канцелярією Івано-Франківського окружного адміністративного суду зареєстровано подану через систему «Електронний суд» заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат понесених на правову допомогу.

На підтвердження обставин залучення адвоката і понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 16 125,00 гривень, представником позивача долучено договір про надання правничої правову допомоги № б/н від 10.03.2024 (надалі, також - Договір) укладений між позивачем ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Поповичем М.М., за яким Адвокат зобов`язується надати правову допомогу згідно предмету договору, в тому числі за окремим дорученням Клієнта.

Пунктом 1.1. Договору визначено, що Предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами Клієнту правової допомоги та правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання заяв, скарг, заперечень, відзивів, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

У пункті 4.1. Договору зазначено, що Гонорар Адвоката за цим Договором визначається у квитанціях, які є невід`ємними додатками до цього договору. Підтвердження виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором є підписаний сторонами акт приймання наданих послуг(п. 4.2).

Відповідно до пункту 4.3 Договору вартість 1 години роботи адвоката участь у судових засіданнях складає 1000,00 грн, вартість 1 години роботи адвоката надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань складає 500,00грн. Вартість 1 години роботи адвоката - складання процесуальних документів складає 1500,00 грн.(т.2 а.с. 40, 108, 110).

На підтвердження, витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду:

- квитанцію № 093913 серії ААС від 17.07.2024 форми № ПО-Д2 на суму 16125,00 грн (т.2 а.с. 37, 109);

- копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 333 Поповича М.М. (т.2 а.с. 38);

- ордер на надання правничої допомоги від 10.03.2024 № 1072795 ОСОБА_1 адвокатом Поповичем М.М.(т.2 а.с. 106);

- акт приймання наданих послуг від 17.07.2024 до Договору про надання правничої допомоги від 10.03.2024 підписаний Адвокатом Поповичем М.М. та клієнтом ОСОБА_1 у справі № 300/2130/24 (т.2 а.с. 39)

- калькуляція вартості наданих послуг від 17.07.2024 (т.2 а.с. 133).

Досліджуючи надані документи, суд зазначає, що факт виконання робіт та перелік таких робіт наведено в акті приймання наданих послуг від 17.07.2024, згідно якого, надано наступну правову допомогу:

1. Надання консультації, ознайомлення з матеріалами по справі, узгодження правової позиції із замовником 1,5 год * 500 ціна/год - сума 750,00 грн;

2. Складання позовної заяви про визнання протиправним рішення Сектору архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради про відмову у видачі містобудівних умов і обмежень на земельну ділянку та зобов`язання видати містобудівні умови 24.03.2024 (7 сторінок) 2,5 години -1500 грн/год сума 3750,00 грн;

3. Складення документу «Додаткові пояснення у справі» поданого через систему «Електронний суд» 01.05.2024 (8 сторінок) 2 год * 1500 грн/год сума 3000,00 грн;

4. Ознайомлення з відзивами відповідача по справі № 300/2140/24 та складення відповіді на відзив, що подана через систему «Електронний суд» 13.05.2024 (4 сторінки) - 2 год * 1500 грн/год сума 3000,00 грн;

5. Складення заяви про скасування доступу до адміністративної справи фізичній особі ОСОБА_4 , що подана через систему «Електронний суд» 11.06.2024 (3 сторінки) - 1 год * 1500 грн/год сума 1500,00 грн;

6. Складення заяви(повторно) про скасування доступу до адміністративної справи № 300/2130/24 фізичній особі ОСОБА_4 , що подана через систему «Електронний суд» 26.06.2024 (3 сторінки) 45 хв * 1500 грн/год сума 1125,00 грн;

7. Складення клопотань про винесення окремої ухвали (4 сторінки) - 2 год * 1500 грн/год сума 3000,00 грн;

Відтак, вартість послуг згідно акту становить 16125,00 грн., а затрачений час адвоката становить 11 годин 45 хвилин.

Суд наголошує, що відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Таким чином, представником позивача забезпечено вичерпне документальне підтвердження витрат позивача на правничу допомогу.

Щодо обґрунтованості та пропорційності заявленого розміру витрат до предмета спору суд зазначає наступне.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката як визначено частиною 5 статті 134 КАС України має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

В даному випадку, суд враховує висновки викладені Верховним Судом у постанові від 23.12.2021 у справі №520/11348/2020, за змістом яких суд касаційної інстанції дійшов наступних висновків:

"74. Водночас колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

75. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

76. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним."

В цьому випадку суд також звертає увагу на те, що рішенням Вищої ради правосуддя від 24.11.2020 за №3237/0/15-20 рекомендовано Державній судовій адміністрації України та Раді правосуддя України застосування показники середньої тривалості розгляду судовий справ при ухвалені судових рішень та здійсненні заходів з питань організаційного забезпечення діяльності судів. Так, відповідно до вказаних показників середній час, необхідний для розгляду місцевими загальними судами судових справ адміністративного судочинства становить 379 хв. (6,31 год).

Із вказаного слідує, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування для розгляду судами в цілому адміністративної справи визначено середню затрату часу в значенні 6,31 год., в той час як Адвокатом Поповичем М.М. у даній справі всього затрачено 11 год 45 хв, що значно перевищує необхідний час розгляду справи по суті.

Проаналізувавши опис послуг, суд, враховуючи висновки Верховного Суду, зазначає, що ряд послуг, які надавалися позивачу, дублюють одна одну, як то складання заяви про скасування доступу (повторно).

Також на думку суд, не були необхідними для досягнення мети відповідно до укладеного договору про правову допомогу послуги з підготовки письмових пояснень, клопотання про винесення окремої ухвали, які могли бути включені до тексту позовної заяви.

Водночас, суд вважає неминучими та необхідними для досягнення мети відповідно до укладеного договору про правову допомогу були послуги з надання консультацій 30 хв, складання позовної заяви 2 години та відповіді на відзив 1 год 40 хв.

Також суд бере до уваги, що ця справа є розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правничу допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, не відповідає критеріям співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума 16125,00 грн до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві та з огляду на вартість 1 години роботи адвоката зазначену в договорі (500 грн консультація, 1500 грн складання процесуальних документів) про надання правничої допомоги, суд вважає, що орієнтовний час необхідний для надання правничої допомоги у цій справі становить 4 год 10 хв. (надання консультацій 30 хв * 500 грн ; складання позовної заяви 2 години * 1500 грн та складання відповіді на відзив 1 год 40 хв. *1500 грн )

З огляду на викладене, суд вважає, що заяву про стягнення витрат на правничу допомогу необхідно задовольнити частково та стягнути на користь позивача 6000 грн витрат на правничу допомогу.

Щодо доказів наданих позивачем на підтвердження факту сплати за надані послуги, суд зазначає наступне.

Відповідно положень ч.1 ст.9, ч.1 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, в даному випадку заявник стверджує, що ним сплачено в повному розмірі кошти за правничу допомогу адвоката в розмірі 16125,00 грн, однак відповідач вказує на те, що подана заявником квитанція адвоката №093913 серії ААС за формою №ПО-Д2 не є належним доказом такої сплати.

Щодо доказового значення вказаного документа суд вказує, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 72 КАС України).

Докази, в свою чергу, повинні відповідати законодавчо визначеним критеріям, тобто бути належними, допустимими та достовірними.

Достовірними, зокрема, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.75 КАС України).

Відповідно ч.2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В цьому випадку надана позивачем квитанція є документом за формою №ПО-Д2, затвердженою наказом Укрсоюзсервіс від 29.09.1995 року №8.

Згаданим наказом затверджено Інструкцію по використанню форм документів суворої звітності, що застосовуються для оформлення замовлень та розрахунків із споживачами за побутові послуги.

Сама ж форма №ПО-Д2, надана позивачем як доказ сплати за послуги адвоката є документом суворої звітності, яка призначена для використання при виконанні послуг, що надаються в присутності замовника. Вид послуг, оплата за які може бути оформлена квитанцією за формою №ПО-Д2 також визначений Інструкцією по використанню форм документів суворої звітності, що застосовуються для оформлення замовлень та розрахунків із споживачами за побутові послуги - побутові послуги зі споживачами.

Відповідно ж галузевого класифікатора "Класифікація послуг і продукції у сфері побутового обслуговування" (ГК 201-01-2001), затвердженого Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 19.02.2002 № 51, послуги і продукція у сфері побутового обслуговування - це побутові послуги, які пов`язані з веденням домашнього господарства, виконанням різноманітних ремонтних робіт, забезпеченням санітарно-гігієнічних та інших потреб населення, а також з виготовленням за індивідуальними замовленнями особистих речей та предметів господарського призначення.

З огляду на наведене визначення, надання професійної правничої допомоги не є побутовою послугою. На підтвердження зазначеного, додатково свідчить відсутність послуг з надання професійної правничої допомоги в зазначеному вище галузевому класифікаторі та в переліку, визначеному п.291.7 ст. 291 Податкового Кодексу України (визначає для цілей цієї глави, які види послуг розуміються під побутовими послугами населенню, які надаються першою та другою групами платників єдиного податку).

З наведеного висновується, що надана позивачем квитанція №093913 серії ААС не є достовірним та допустимим доказом сплати позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 16125,00 грн, оскільки документ суворої звітності за формою №ПО-Д2 не призначений для використання при розрахунках за надання не побутових послуг.

Щодо покликання представника відповідача на відсутність підписів у деяких документах, то суд звертає увагу, що аналогічні документи з підписами позивача були долучено 18.07.2024 до заяви про стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Сектора архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач: Сектор архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради, код в , вул. Шевченка, 66, селище Богородчани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77701.

Суддя Микитин Н.М.

Додаткове рішення складено в повному обсязі 21.08.2024 року.