Справа № 260/3365/24
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Ужгород№ 260/3365/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного проведення медичного обстеження під час проходження військово-лікарської комісії та вчинення дій пов`язаних з визначенням придатності ОСОБА_1 до військової служби;

2. Скасувати протокол військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині, що стосується визначення придатності ОСОБА_1 за станом здоров`я до військової служби та зобов`язати провести повторний медичний огляд враховуючи медичну документацію додану до позовної заяви;

3. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних та видачі мобілізаційного розпорядження щодо ОСОБА_1 ;

4. Визнати протиправними дії представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо незаконного затримання без законних на те повноважень ОСОБА_1 та примусового доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 02.04.2024 року прибув на територію Закарпатської області (м. Тячів) де його було затримано працівниками ДПС України та ІНФОРМАЦІЯ_4 . В той же день, його було направлено для проходження військово-лікарської комісії, за висновком якої останнього визнано придатним до несення військової служби.

При цьому, як вказує позивач, під час проходження військово-лікарської комісії, не було проведено належного медичного обстеження стану здоров`я позивача, оскільки жодних медичних оглядів, передбачених у порядку та комплексі регламентованому положенням Міністерства оборони України, затверджене наказом 14.08.2008 року № 402 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», він не проходив.

В подальшому, зі слів позивача, його було доставлено до розподільчого пункту, що розташований на території Яворівського військового полігону де здійснювався розподіл мобілізованих до підрозділів (формувань) Збройних Сил України, відповідною профільною комісією, якій позивач продемонстрував свої медичні документи.

Так, як зазначає позивач, вказаною комісією заключено, що громадянин ОСОБА_1 не придатний по стану здоров`я для проходження військової служби та відправки до підрозділів Збройних сил України, окрім того члени комісії в рамках діалогу з представниками відповідача, наголосили, що позивач підлягає списанню з військового обліку у зв`язку з вадами здоров`я.

04.04.2024 року, як стверджує позивач, його разом з групою осіб, було доставлено до навчального (військового) полігону 169-го навчального центру «Десна», що розташований у Чернігівській області, де також здійснювався розподіл відповідною комісією. Після ознайомлення з медичною документацією позивача, комісією заключено, що громадянин ОСОБА_1 , не придатний по стану здоров`я для проходження військової служби та відправки до підрозділів Збройних сил України.

Того ж дня, позивача разом з групою осіб, було доставлено на територію підрозділу територіальної оборони Збройних Сил України, що розташований у Рівненській області. На території розташування даного підрозділу, відповідно діюча комісією по питаннях розподілу мобілізованих, після ознайомлення з медичною документацією позивача, відмовила останньому у відправці до підрозділів Збройних сил України, враховуючи вади здоров`я громадянина ОСОБА_1 .

В подальшому позивача було доставлено до міста Мукачево та доправлено до місця розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 де позивач перебував до 23.04.2024 року.

23.04.2024 року позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_6 ), для проходження військово-лікарської комісії.

Після вище вказаних подій, співробітники відповідача повернули позивача до місця розташування прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Так, як вказує позивач, на теперішній час, в порушення вимог чинного передбаченого Законом порядку, останній прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зарахований у списки особового складу Військової частини № НОМЕР_1 .

Ухвалою судді від 31.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.06.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого, відповідач з позовними вимогами не згідний, з наступних підстав.

Так, позивач особисто та за власним бажанням 02.04.2024 року написав заяву про взяття його на військовий обліку у зв`язку з його переміщенням до Тячівського району (вх. 2320 від 03.04.24 року), заяву про видачу йому військового квитка (вх. 2321 від 03.04.24 року) та скріпив їх особистим підписом. За результатами заяви на видачу військового квитка ОСОБА_2 отримав військовий квиток серії НОМЕР_2 від 03.04.2024 року де зазначив це підписами у відомості видачі військових квитків га на останній сторінці вищевказаного військового квитка.

Твердження позивача що стосується проходження військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 про те, що не було проведено належного медичного огляду під час його проходження не находить підтвердження виходячи з підстав, а саме, відповідно до вимог «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі - Наказ МОУ № 402), військовозобов`язані підлягають обов`язковому медичному огляду, як невід`ємної складової військового обліку.

Зважаючи на вищенаведені норми чинного законодавства, проведення медичного огляду позивача з метою визначення придатності для проходження ним військової служби було необхідною умовою для взяття на військовий облік та є повністю законним та правомірним.

Зазначає, що позивача не обмежував закон чи які-небудь обставини подати ті чи інші скарги, пропозиції чи документи про свій стан здоров`я та клопотати письмово (заявою з документами) про необхідність надання йому відстрочки від призову під час мобілізації за станом здоров`я.

Крім того, вказує, що у разі незгоди з рішенням/висновком ВЛК територіального центру комплектування, рішення ВЛК можуть бути оскаржені до ВЛК вищого рівня або ЦВЛК, чого позивачем не зроблено.

А отже, він пройшов ВЛК належним чином за результатами якої був визнаний придатний до військової служби під час загальної мобілізації та отримав довідку ВЛК за № 3059 від 03.04.2024 року (протокол № 396/24), у спосіб, в межах, та в порядку що визначені законодавством.

Того ж дня, ОСОБА_2 о 16.50 к.ч. 03.04.2024 року отримав контрольний талон мобілізаційного розпорядження № 1 про його зарахування до команди № НОМЕР_3 та повістку для його подальшого призову під час загальної мобілізації до команди № НОМЕР_3 .

Тож, ОСОБА_2 03.04.2024 року вибув з відання ІНФОРМАЦІЯ_4 до військової частини з подальшим проходження військової служби під час загальної мобілізації у лавах Збройних Сил України.

Неправомірних та незаконних дій з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 під час призову на військову службу не вбачається. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_3 фізичного та психологічного впливу, тиску не вчинялось.

Ухвалою суду від 03.07.2024 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 : заяву ОСОБА_1 від 02.04.2024 року про взяття його на військовий обліку у зв`язку з його переміщенням до Тячівського району (вх. 2320 від 03.04.2024 року), заяву про видачу ОСОБА_1 військового квитка (вх. 2321 від 03.04.24 року); військовий квиток серії НОМЕР_4 від 03.04.2024 року; картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 ; довідку BЛK за № 3059 від 03.04.2024 року (протокол № 396/24); картку професійного - психологічного відбору кандидата ОСОБА_2 ; бланк попередньої співбесіди з військовозобов`язаним ОСОБА_1 ; аркуші ознайомлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 щодо правил військового обліку; контрольний талон мобілізаційного розпорядження № 1 про зарахування ОСОБА_1 до команди № НОМЕР_3 та повістку для подальшого призову під час загальної мобілізації до команди № НОМЕР_3 .

17.07.2024 року до суду надійшли витребувані докази.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

У відповідності до абз. 3 ч. 10 статті 1 Закону №2232-XII встановлено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до ст.70 Основ законодавства України про охорону здоров`я військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №420).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України).

Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу за контрактом, виносить одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби"; "Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _ (вказати спеціальність)"; "Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю_(вказати спеціальність)"; "Придатний до військової служби".

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд.

Що стосується вимог позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо неналежного проведення медичного обстеження під час проходження військово-лікарської комісії та вчинення дій пов`язаних з визначенням придатності ОСОБА_1 до військової служби та скасування протоколу військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , в частині, що стосується визначення придатності ОСОБА_1 за станом здоров`я до військової служби.

Так, як вбачається з наявних в матеріалах адміністративної справи доказів, 02.04.2024 року позивачем на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 подано заяву про взяття на військовий облік у зв`язку з переміщенням до Тячівського району (а.с.211).

На вказаній заяві міститься особистий підпис позивача, що за візуальним порівнянням схожий на підпис ОСОБА_1 на наказі від 08.04.2022 року за № 1 /про призначення Директора/ (а.с.20).

Також матеріали справи містять картку обстеження та медичного огляду позивача від 03.04.2024 року, в якому позивача визнано придатним до військової служби (а.с.218-219).

Відповідно до абз.3 п. 2.12 наказу Міноборони № 402 визначено, що у спірних питаннях, пов`язаних із незгодою призовника з висновками лікарів, які залучаються до медичного огляду призовників, питаннях контролю за об`єктивністю висновків лікарів за рішенням штатної ВЛК призовник може бути направлений на контрольне обстеження у військовий лікувальний заклад. Для перегляду рішення особі необхідно подати у ВЛК вищого рівня, а саме: постанови ВЛК районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки можна оскаржити до ВЛК області або м. Києва; перегляд постанов, підпорядкованих ВЛК (ВЛК областей), мають право здійснювати ВЛК регіонів; постанови будь-яких ВЛК має право переглядати Центральна ВЛК.

Згідно з пп. 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Суд звертає увагу, що предметом спору в даній справі є доводи позивача про допущення відповідачем бездіяльності щодо не проведення належного медичного обстеження стану здоров`я позивача, оскільки жодних медичних оглядів, передбачених у порядку та комплексі регламентованому Положенням № 402, він не проходив.

В контексті наведеного, суд зазначає, що в картці обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 містяться записи та відповідні відмітки про обстеження позивача, зокрема, терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОР, дерматовенерологом, психіатром, стоматологом, а також, проведені дослідження: загального аналізу крові, група крові та резус-фактор, загального аналізу сечі, флюорографія органів грудної клітини, ЕКГ.

Більше того, на вказаній картці міститься особистий підпис ОСОБА_1 про надання повної інформації щодо стану здоров`я та додатково письмово вказано про відсутність скарг.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також, згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний до військової служби у мирний час.

Суд не ставить під сумнів право позивача на звернення безпосередньо до суду із цим позовом з урахуванням вимог ст.5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, позивач не згідний з висновком Довідки ВЛК, так як вважає, що відповідач не врахував при медичному обстеженні всі обставини щодо його хвороб, про що вказує в позові. Також, позивач не наводить у позові, і не доводить порушень відповідача щодо процедури прийняття висновку Довідки ВЛК, зокрема, наприклад неприйняття тих чи інших медичних документів при медичному огляді, тому немає підстав для скасування цього рішення. Зазначене в позові не спростовує цей висновок суду, адже суд не дає оцінку медичному висновку, оскільки він не є спеціалізованою установою в медичній сфері, а тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання провести повторний медичний огляд позивача враховуючи медичну документацію додану до позовної заяви, суд зазнає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, суд наголошує, що предметом спору в даній справі було дослідження питання допущення відповідачем бездіяльності щодо не проведення належного медичного обстеження стану здоров`я позивача. При цьому, суд не може надавати в межах даного спору оцінку обставинам наявності чи відсутності підстав для направлення позивача на повторний медичний огляд до військово-лікарської комісії, оскільки вказані права відносяться до дискреційних повноважень відповідача. Тільки у випадку оскарження особою відповідного прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень за результати розгляду поданої скарги, суд може надати оцінку підставам прийняття вказаного рішення та зобов`язати прийняте рішення відповідно до вимог чинного законодавства, однак вказані правовідносини є передумовою нового спору.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.06.2018 року у справі №806/526/16 та від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18, і встановлених обставин у цій справі, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів позовні вимоги, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов необхідно залишити без задоволення.

При цьому, потрібно враховувати, що незгода позивача з постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка оформлена довідкою №396/24 від 03.04.2024 року, може бути ним оскаржена до Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 з урахуванням наявних медичних документів, про що суд роз`яснює позивачу.

Водночас суд зауважує, що позивач у цій справі оскаржує також мобілізаційне розпорядження, яке по суті є різновидом повістки, що вручається військовозобов`язаному після проходження ним медичної комісії та визнання його придатним до військової служби для подальшої мобілізації та не є актом індивідуальної дії, а його скасування жодним чином не вплине на права позивача.

Отже, позивачем в цій частині обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Крім того, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних, з тих підстав, що позивач підлягав призову на військову службу під час мобілізації як військовозобов`язаний, а також наявністю доказів проходження ВЛК.

Щодо вимог позову про визнання протиправними дій представників ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо незаконного затримання без законних на те повноважень ОСОБА_1 та примусового доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

ІНФОРМАЦІЯ_9 визначені пунктами 8, 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, серед яких відсутні повноваження на затримання, привід і позбавлення волі будь-яких осіб, зокрема військовозобов`язаних.

В той же час, позивачем не доведено незаконного затримання та примусового доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 та зазначене спростовано відповідачем з огляду на наявність в матеріалах справи особисто поданої позивачем заяви про взяття на військовий облік.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Крім іншого, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті