Справа № 140/36281/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/36281/23 пров. № А/857/6758/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Лозовський О.А.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в м.Луцьк 28 лютого 2024 року у справі № 140/36281/23 за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними дій та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

22.12.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці, просив: визнати протиправним та скасувати наказ Волинської митниці від 20 листопада 2023 року №733-о про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 із займаної посади; поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці; стягнути з Волинської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у разі коли державний службовець здійснив, за попередньою оцінкою, дисциплінарний проступок, що виражається у невиконанні або неналежному виконанні посадових обов`язків, що могло призвести або призвело до людських жертв, заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду фізичним або юридичним особам, державі, територіальній громаді він підлягає відстороненню від виконання посадових (службових) обов`язків за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення. Суд першої інстанції зазначив, що ані оскаржуваний наказ, ані подання дисциплінарної комісії не містить жодних конкретних обґрунтувань та пояснень щодо порядку визначення та/або виду характеру, нібито вчиненого дисциплінарного позивачем проступку та способу його врахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення; характеристики обставин, за яких нібито вчинено порушення та спосіб їх врахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення; обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за, нібито вчинення описаних порушень та способу їх врахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення; результатів оцінювання службової діяльності позивача, наявності заохочень та стягнень та ставлення позивача до державної служби; будь-які відомості про те, що позивач вчинив проступок проти інтересів служби взагалі відсутні, тобто відсутній факт будь-якої протиправної поведінки. Суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган не дослідив та не зазначив, яка складова чи зміст вчиненого позивачем дисциплінарного проступку свідчать про порушення Присяги держслужбовця та які наслідки вчинення таких дій, що настали, можуть свідчити про необхідність застосування до позивача найсуворішої міри відповідальності, як державного службовця. Суд першої інстанції зауважив, що у спірному наказі не наведено достатніх мотивувань, чому саме ймовірне порушення позивачем норм законодавства кваліфіковано як порушення Присяги, а не як дисциплінарне правопорушення. Суд першої інстанції погодився з твердженням позивача про протиправність наказу про звільнення позивача з посади головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД, оскільки звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року у справі №140/36281/23 та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висвітлені у ЗМІ факти затримання головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 не лише викликали суспільний резонанс, ба більше нанесли шкоду Волинській митниці та Держмитслужби, шляхом підриву довіри до Держмитслужби як органу публічної влади. Скаржник вказує, що перебуваючи на посаді державного службовця, на якого розповсюджується дія Закону № 889-VIII, своїми діями в порушення Присяги державного службовця, вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків на вказаній посаді. Скаржник зазначає, що Конституційним Судом вказано, що порушення присяги визначають певні вчинки, зокрема, вчинення дій, що порочать звання і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності, порушення морально-етичних принципів поведінки. Скаржник вважає, що вчинені ОСОБА_1 дії в сукупності свідчать про несумлінне виконання останнім посадових обов`язків, неповагу до прав, свобод і законних інтересів громадян, честі держави на міжнародній економічній та правовій арені.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі у Волинській митниці з грудня 2015 року в управлінні митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД працював з 2016 року.

Наказом Волинської митниці від 14.09.2023 №266 порушено дисциплінарне провадження на підставі статей 68, 69, 72 Закону України «Про державну службу», Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановлю Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039, метою якого було визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку посадовою особою Волинської митниці - головним державним інспектором відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської області Хміляруком Віталієм Сергійовичем.

Підставою для проведення дисциплінарного провадження стали факти, викладені в доповідній записці завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції Волинської митниці Божени Оксентюк від 14.09.2023 №7.3-09/55, в якій зазначено, що 14.09.2023 співробітниками слідчого управління СБ України та Генеральної прокуратури України проведено в кабінетах Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці та відділу митного оформлення №1 митного поста «Ягодин» Волинської митниці невідкладних слідчих дій - обшуків в рамках кримінального провадження №0001213 від 24.07.2023, за ч. 3 ст.368 КК України. В порядку статті 208 КПК України затримано співробітниками СБУ та Генеральної прокуратури України головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської області ОСОБА_1 . Разом з цим, обшуки проводились також за місцем проживання ОСОБА_1 .

Оскільки в діях головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської області ОСОБА_1 можливі ознаки дисциплінарного проступку, визначеного статтею 65 Закону України «Про державну службу», запропоновано провести службове розслідування з метою встановлення обставин, причин та умов, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

15.09.2023 в рамках вказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України позивачу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

Наказом в.о. начальника Волинської митниці Державної митної служби України від 05.10.2023 №288, на підставі доповідної записки голови дисциплінарної комісії від 05.10.2023 №7.3-09/63, продовжено термін проведення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 до 10.11.2023.

10.11.2023 на ім`я начальника в. о. Волинської митниці скеровано подання голови та членів дисциплінарної комісії, відповідно до якого рекомендовано застосувати до головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, визначене пунктом 4 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» у вигляді звільнення з посади державної служби.

Зазначено, що головний державний інспектор відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді державного службовця, своїми діями в порушення Присяги державного службовця, вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру як до носія влади, що призвело до приниження авторитету як Волинської митниці, так і Держмитслужби загалом, що унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків на вказаній посаді.

20.11.2023 Волинською митницею винесено наказ №733-о про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 із займаної посади головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VIH «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку - порушення Присяги державного службовця, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статі 569 Митного кодексу України, в редакції чинній на час видачі оскаржуваного наказу, (далі - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Закон №889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №889-VIII особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Статтею 65 Закону №889-VIII встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком є, зокрема порушення Присяги державного службовця (пункт 1 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини 5 статті 66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини 2 статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 цього Закону.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (частина 1 статті 67 Закону №889-VIII).

Додержання присяги є обов`язком державного службовця, що слідує із сукупності обов`язків державного службовця, передбачених статтями 8, 62 Закону № 889-VIII. Дотримання державним службовцем своїх обов`язків є необхідною умовою довіри з боку суспільства до державних інституцій від імені, яких діють державні службовці.

У постановах від 14.04.2020 у справі № 815/6549/16, від 27.04.2020 у справі №826/10854/17, від 26.05.2022 у справі №420/6190/20 та інших Верховний Суд, підтримуючу усталену позицію Суду щодо аналізу змісту Присяги державного службовця, наголосив, що Присяга має природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового зобов`язання державного службовця. З аналізу тексту Присяги слідує, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв`язку з цим порушення Присяги необхідно розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд України неодноразово, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Однак, вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.

Обґрунтовуючи підставність заявлених позовних вимог, позивач вказує на те, що ані оскаржуваний наказ, ані подання дисциплінарної комісії, яке слугувало підставою винесення такого наказу не містить жодних конкретних обґрунтувань та пояснень стосовно: - порядку визначення та/або виду характеру, нібито вчиненого дисциплінарного проступку та способу його врахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення; - характеристики обставин, за яких нібито вчинено порушення та спосіб їх врахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення; - обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за, нібито вчинення описаних порушень та способу їх врахування при визначенні виду дисциплінарного стягнення; - результатів оцінювання службової діяльності головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці Хмілярука В.С.; - наявності заохочень та стягнень та ставлення ОСОБА_1 до державної служби; - будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив проступок проти інтересів служби взагалі відсутні, тобто відсутній факт будь-якої протиправної поведінки.

Позивач зазначає, що звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять. Позивач вважає, що згідно матеріалів дисциплінарної комісії, зокрема подання, не вбачається в чому проявився дисциплінарний проступок з боку позивача, що став підставою для його звільнення передбаченого п.1 частини 2 ст.65 Закону України №889-VIII.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не врахував: позитивну характеристику ОСОБА_1 , надану в.о. заступника начальника управління-начальника ВКМВ УМПКМВ та МТР ЗЕД ОСОБА_2 ; довідку від 26.09.2023 №7.3-12/273, видана в.о. начальника управління по роботі з персоналом ОСОБА_3 , про оголошення подяки в.о. начальника Волинської митниці відповідно до наказу від 23.06.2022 №519-о; довідку від 26.09.2023 №7.3-12/274, видану в.о. начальника управління по роботі з персоналом ОСОБА_3 про те, що станом на 25.09.2023 у позивача діючі дисциплінарні стягнення відсутні.

Однак такі аргументи позивача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на таке.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (частина перша статті 73 Закону № 889-VIII).

Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок № 1039).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1039 дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія (пункт 7 Порядку № 1039).

Відповідно до пункту 31 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця (пункт 33 Порядку № 1039).

Відповідно до пункту 34 Порядку № 1039 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні. Члени Комісії, дисциплінарної комісії мають право викласти свою окрему думку, яка додається до пропозиції (подання).

Отже, положення Закону № 889-VIII та Порядку №1039 вказують на те, що законодавцем чітко визначені як підстави, так і порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців.

З матеріалів справи встановлено, що під час дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією отримано лист від ГУ Служби безпеки України від 25.09.2023 №6112459, відповідно до якого зазначено, що головному державному інспектору відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці ОСОБА_1 15.09.2023 в рамках кримінального провадження №0001213 від 24.07.2023, за ч.3 ст.368 КК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Дії ОСОБА_1 як зазначено у повідомленні про підозру головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 від 15.09.2023 року полягали у реалізації злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди пов`язаної з розмитненням товарів, які ввозитимуться ТОВ «Леомакс-Трейд».

Також, у ході дисциплінарного провадження, комісією здійснено моніторинг засобів масової інформації, за результатами якого встановлено, що факт затримання головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України висвітлено в інтернет-ресурсах.

Зазначені обставини підтверджуються публікацією у «Ковель media» за посиланням уhttps://kovel.media/zvilnenyy-mytnyk-yakogo-torik-zatrymaly-na-habari-hoche-cherez-sud-ponovytysya-na-posadi/;

публікацією на електронному ресурсі ebk.wiki за посиланням https://ebk.wiki/people/khmilyaruk-vitaliy;

публікацією на електронному ресурсі «Волинь Post» за посиланням https://www.volynpost.com/news/227632-sbu-trusyt-mytnykiv-na-iagodyni-zmi;

публікацією на електронному ресурсі телеграм каналу TG-ME за посиланням https://www.tg-me.com/fr/%D0%BA%D0%9E%D0%A0%D0%94%D0%BE%D0%BD/com.kordon_ua/9962.

Таким чином, інформація про факт затримання працівниками правоохоронних органів державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці ОСОБА_1 була опублікована у низці національних інтернет-ресурсів, набула широкого національного інформаційного розголосу та медійного резонансу, що дискредитує не тільки посадову особу, а й державний орган, а якому така особа проходить державну службу.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь- яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що корупційні злочини, особливо зараз, у час, коли Україна переживає один із найскладніших періодів своєї історії, є зрадою національних інтересів. Такі діяння ослаблюють оборону, економіку та міжнародний імідж України, а набуття розголосу зазначеними подіями у засобах масової інформації нанесло шкоду Держмитслужбі у вигляді підриву довіри та репутаційних втрат з огляду на посаду, яку займав позивач.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Встановлені дисциплінарним провадженням обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення Присяги державного службовця підтверджуються доказами, що є матеріалах справи, і є достатніми для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що оскаржуючи спірний наказ, позивач не надає належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені вище факти та обставини, а покликається лише на те, що спірні накази є протиправними, оскільки не містить жодних конкретних обґрунтувань.

Водночас, в процесі розгляду дисциплінарної справ ОСОБА_1 давати пояснення відмовився.

Су апеляційний інстанції окрім того звертає увагу, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить державну службу, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 4 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання нею службової дисципліни.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30.08.2022 у справі №120/8381/20-а.

Колегія суддів наголошує, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах, натомість, встановлення вини позивача у скоєнні злочину є компетенцією кримінального суду.

Враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.06.2022 у справі № 813/2781/16.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з аргументами апелянта про те, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у порушенні Присяги державного службовця та вчиненні дій проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призвело до приниження авторитету державного органу та унеможливлення подальшого виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків.

Окрім того колегія суддів зазначає, що рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України.

Вказане нормативно-правове регулювання та встановлені у справі обставини, дозволяють суду апеляційної інстанції дійти висновку, матеріалами дисциплінарної справи підтверджено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці, своїми діями, в порушення Присяги державного службовця, вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов`язків на відповідній посаді.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в межах здійсненого дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, висновки подання відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватися при прийнятті вмотивованого рішення. В діях позивача, на переконання суду апеляційної інстанції, наявний беззаперечний склад дисциплінарного проступку порушення Присяги, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Оскільки вимоги про поновлення на посаді головного державного інспектора відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці та стягнення з Волинської митниці на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є похідними, то такі задоволенню також не підлягають.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 140/36281/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними дій та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Н. М. Судова-Хомюк