Справа № 564/2651/24
Суддя: Снітчук Р. М.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2651/24

19 серпня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Дмитрук О.С.

представника позивача адвоката Ковальчука С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом про скасування постанови від 23 червня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Зазначену постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. При цьому покликається на те, що докази його вини відсутні, поліцейським належним чином не перевірено наявність судового рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами, яке на час вчинення правопорушення набрало законної сили. Крім того поліцейським не дотримано вимог ст. 317, 317-1 КУпАП щодо порядку виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом.

Вказує, що відповідачем при винесенні постанови не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, не зазначено відповідних доказів.

Вважає, що викладені у постанові висновки про вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Представник позивача адвокат Ковальчук С.Л. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. При цьому вказав на те, що на час винесення оскаржуваної постанови в інформаційній системі Міністерства внутрішніх справ України відповідно до положень ч. 1 ст. 317-1 КУпАП відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 внесено не було. Вказана постанова винесена поліцейським безпідставно. Крім того, просив врахувати, що відзив на позовну заяву подано неуповноваженою особою, поліцейським СРПП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капралом поліції Д. Бондарем, повноваження якого на представництво інтересів ГУНП в Рівненській області у вказаній справі не підтверджені. Долучена до відзиву копія постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 23.06.2024 р. належним чином не завірена. Наданий відеозапис не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 99 КАС України, не засвідчений електронним цифровим підписом уповноваженої особи. Також відповідачем не надано належним чином завіреної копії судового рішення про позбавлення позивача права керування транспортними засобами. Наведене вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Представник відповідача ГУНП у Рівненській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою капрала поліції відділення поліції № 2 (м. Костопіль) Рівненького районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Бондара Д.М. від 23 червня 2024 року серії ЕНА № 2461604 громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 23 червня 2024 року о 22 год. 22 хв. по вул. Нова,6Г, керуючи транспортним засобом «Audi 100», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 20- метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9 «г» та керував автомобілем, будучи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Разом із тим пункт 2.1 Правил дорожнього руху вказує на те, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Доказів того, що у ОСОБА_1 на момент вчинення зазначеного адміністративного правопорушення було вилучено посвідчення водія та внесено до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомості про позбавлення права керування транспортним засобом на час винесення оскаржуваної постанови не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити у тому числі опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Однак, оскаржувана постанова не містить вказівки на те, порушення яких саме вимог закону чи підзаконного нормативно-правового акту допустив позивач, за що зобов`язаний нести адміністративну відповідальність.

При цьому суд звертає увагу на положення частини 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», якою визначено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 4 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим належних та допустимих доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

При цьому суд звертає увагу на те, що відзив на позовну заяву разом із відеозаписом поліцейського та копією постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 10 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, подані не уповноваженою на те особою, зокрема поліцейським СРПП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капралом поліції Д. Бондарем, повноваження якого на представництво інтересів ГУНП в Рівненській області у вказаній справі документально не підтверджені.

Крім того, наданий суду електронний доказ, відеозапис щодо фіксації поліцейським правопорушення, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 99 КАС України, оскільки він не підписаний електронним цифровим підписом.

Так, ч. 2 ст. 99 КАС вказує на те, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Також суд не вважає належними доказами надані письмові документи, оскільки вони подані не уповноваженою на те особою та не засвідчені належним чином.

Зі змісту ст. 94 КАС України вбачається, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем належних та допустимих доказів у підтвердження вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не надано.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Постанова ВАС КАС від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 72 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Покликання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, зокрема вони підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 99, 139, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, ст. 7, 9, ч. 4 ст. 126, ст. 245, 246, 248, 249, 251, 254, 268, 280, 283, 285, 287, 288, 293 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2461604 від 23 червня 2024 року, винесену капралом поліції відділення поліції № 2 (м. Костопіль) Рівненського районного управління поліції в Рівненській області Бондарем Дмитром Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , проживає, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Рівненській області, вул. Хвильового,2, м. Рівне, Рівненська обл.

Повний текст судового рішення складено 23 серпня 2024 року.

Суддя: Снітчук Р.М.