Справа № 240/5189/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/5189/24

категорія 114000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_1 14.03.2024 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати повністю рішення 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №1953 та №1955 від 19.02. 2024.

В обгрунтування позову вказано, що оскаржуваним рішенням №1953 від 19.02.2024 ліквідовано Комунальний заклад "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (далі - КЗ "Іванопільський ліцей", а рішенням №1955 від 19.02.2024 комунальне майно, що перебувало на балансі цієї установи, передано до Опорного комунального закладу освіти "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (далі - ОКЗО "Іванопільський ліцей". Позивач вважає, що відповідач вирішив здійснити ліквідацію комунального закладу без вирішення питання про правонаступництво, а також без громадського обговорення, задля уникнення обов`язку виконання рішення суду, а саме постанови Житомирського апеляційного суду по справі №274/2930/21 від 07.11.2023, з метою перешкодити поновленню її на посаді директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області та виплати їй середнього заробітку. Наголошує, що питання про ліквідацію навчального закладу мало вирішуватися виключно після його громадського обговорення, будь-то громадські слухання чи консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення або електронних консультацій з громадськістю, проте оскаржувані рішення прийняті без громадського обговорення і всупереч інтересів жителів смт. Іванопіль Бердичівського району та без дотримання якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Одночасно з позовною заявою позивач подада заяву про забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору вчиняти дії щодо ліквідації Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області до вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 15.03.2024 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Ухвалою суду від 15.03.2024 відмовлено у забезпеченні позову.

Від позивача 19.03.2024 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання у справі з викликом сторін на 16.04.2024, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

У зв"язку із неявкою представника відповідача судове засідання, призначене на 16.04.2024, відкладено на 23.04.2024.

У зв"язку з клопотанням представника відповідача судове засідання, призначене на 23.04.2024, відкладено на 14.05.2024.

Представником відповідача 14.05.2024 було подано до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем не було допущено порушень чинного законодавства. Зокрема, прийняттю цих рішень передували громадські обговорення на засіданнях виконавчого комітету сільської ради, з депутатським корпусом, директорами шкіл, педагогічними колективами, батьківськими комітетами тощо. Перед тим, як оскаржуваним рішенням №1953 від 19.02.2024 ліквідувати КЗ "Іванопільський ліцей", Краснопільська сільська рада Бердичівського району Житомирської області попереднім рішенням №1951 від 19.02.2024 створила новий навчальний заклад ОКЗО "Іванопільський ліцей". Звільнені з роботи працівники КЗ "Іванопільський ліцей" працевлаштовані до ОКЗО "Іванопільський ліцей", діти продовжують навчання у новоствореному навчальному закладі, тому права жителів громади та їх дітей на отримання належної освіти жодним чином не порушені. Також відповідач зазначає, що рішення про створення ОКЗО "Іванопільський ліцей" обумовлено збільшенням чисельності жителів громади за рахунок внутрішньо-переміщених осіб з районів, де ведуться бойові дії. На базі ліцею передбачається облаштування пансіону з цілодобовим утриманням ліцеїстів за рахунок наявних приміщень. Відповідач стверджує, що жителі територіальної громади та жителі Іванопільського старостинського округу, зокрема батьківський комітет, схвально віднеслися до створення ОКЗО "Іванопільський ліцей". Вважає позов надуманим та таким, що не підлягає до задоволення.

У зв"язку з клопотанням представника позивача судове засідання, призначене на 14.05.2024, відкладено на 20.05.2024.

Від представника відповідача 20.05.2024 надійшли пояснення по суті спору, в яких він додатково зазначив про відсутність факту порушення прав та інтересів позивача в результаті прийняття оскаржуваних рішень, а тому в позові слід відмовити.

Від представника позивача 20.05.2024 надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що надання відповідачем протоколів зборів керівників навчальних закладів не є доказом виконання вимог закону щодо громадських обговорень проекту рішення про ліквідацію навчального закладу. Також зазначив, що всупереч норм чинного законодавства, відповідач рішенням сесії від 19.02.2024 №1951 присвоює повторно КЗ "Іванопільський ліцей" статус опорного, попередньо не оголосивши конкурс та не затвердивши його проведення.

В судовому засіданні 20.05.2024, після заслуховування пояснень і доводів сторін та дослідження письмових доказів, враховуючи думку учасників судового розгляду, суд на місці ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та заперечення на них, заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив.

ОСОБА_1 (далі - позивач) з 01.09.2009 працювала на посаді директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області та була звільнена із займаної посади розпорядженням сільського голови Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 09.04.2021 №92-к/06-04.

Не погоджуючись із звільненням, позивач звернулася з позовом до суду. Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 13.04.2023 у справі №274/2930/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 07.11.2023 по справі №274/2930/21 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 09.04.2021 №92-к/06-04 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області з 10.04.2021; стягнуто з Комунального закладу "Іванопільський ліцей" Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 162 969 грн. 16 коп., 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 275 грн. 60 коп. судового збору.

Незважаючи на цю постанову, позивачеві не вдалося поновитися на роботі. Як стверджує сама позивач, 08.11.2023 вона звернулася до сільської ради із заявою про поновлення на роботі на підставі рішення суду, в цей же день після 17 години вечора голова сільської ради ОСОБА_2 особисто привіз їй додому та вручив розпорядження від 08.11.2023 №110/06-04 про поновлення її на роботі з 10.04.2021. Позивач 09.11.2023 прибула до Краснопільської сільської ради та подала заяву, у якій просила дозволити їй приступити до виконання посадових обов"язків, починаючи з 10.11.2023. Проте їй було вручене розпорядження голови Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 09.11.2023 №112/06-04, яким її звільнено з посади директора Комунального закладу "Іванопільський ліцей" з 09.11.2023 на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин 08.11.2023 та 09.11.2023.

З вказаним розпорядженням голови Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області позивач не погодилася та звернулася з позовом до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області (справа №274/8348/23).

Під час розгляду Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області справи №274/8348/23, в судовому засіданні 29.02.2024 позивачці стало відомо про існування оскаржуваних рішень 34 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №1953 та №1955 від 19.02.2024. Позивач, вважаючи, що ці рішення прийняті з метою уникнення обов`язку щодо виконання постанови Житомирського апеляційного суду по справі №274/2930/21 від 07.11.2023 про поновлення її на роботі та виплаті середнього заробітку, звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Слід відмітити, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.04.2024 у справі №274/8348/23 позивачеві відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 78-82).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування регулює Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до абзацу 2 пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

У відповідності до статті 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання управління закладами освіти, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення віднесено до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних та міських рад.

Тобто, створення та ліквідація сільською радою закладів освіти на території громади є власним (самоврядним) та законним правом територіальної громади.

За приписами ч.2 ст.30 Закону України "Про загальну середню освіту" у разі реорганізації чи ліквідації закладу загальної середньої освіти засновник зобов`язаний забезпечити учням можливість продовжити здобуття загальної середньої освіти на відповідному рівні освіти.

Реорганізація і ліквідація закладів загальної середньої освіти у сільській місцевості допускаються лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника.

За приписами статті 8 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

Згідно з положеннями статті 13 Закону України "Про місцеве самоврядування України" територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 996 від 03.11.2010, консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів.

При цьому, згідно пунктом 12 цього Порядку в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які: стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян; стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища; передбачають провадження регуляторної діяльності у певній сфері; визначають стратегічні цілі, пріоритети і завдання у відповідній сфері державного управління (у тому числі проекти державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішення стосовно їх виконання); стосуються інтересів територіальних громад, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами; визначають порядок надання адміністративних послуг тощо.

Постановою КМУ №532 від 19.06.2019 затверджено "Положення про опорний заклад освіти", яким передбачено, що опорний заклад освіти може створюватися в два способи на вибір засновника:

П.6. Засновник присвоює існуючому закладу загальної середньої освіти статус опорного за результатами конкурсу, проведеного відповідно до затвердженого ним умов.

П.7. Засновник приймає рішення про утворення опорного закладу освіти.

Вибір між цими двома способами/механізмами утворення опорного навчального закладу це дискреційне самоврядне право органу місцевого самоврядування.

Вказаною вище постановою КМУ передбачено, що у разі створення нового навчального закладу з відповідним статусом, конкурсні процедури не застосовуються. А сільська рада рішенням №1951 від 19.02.2024 якраз створила нову юридичну особу з відповідним статусом ОКЗО "Іванопільський ліцей". Доказів того, що сільська рада повторно присвоїла КЗ "Іванопільський ліцей" статус опорного позивачем не надано.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 №44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, у випадку наявності будь якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, прийняттю оскаржуваних рішень передувало обговорення Плану оптимізації та трансформації мережі закладів освіти Краснопільської сільської ради на 2022-2025 роки, про що свідчить копія Протоколу зборів від 16 серпня 2022 року (а.с. 86) та копія Рішення 19 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 31 серпня 2022 року №1648 "Про затвердження плану оптимізації та трансформації мережі закладів освіти Краснопільської сільської ради на 2022-2025 роки" (а.с. 87-91), обговорення серед педагоічного колективу та батьківського активу, про що свідчить копія витягу з протоколу від 29.08.2023 №01 педагогічної ради КЗ "Іванопільський ліцей" (а.с. 91), копія витягу з наради при директору від 06.09.2023 (а.с. 92), копія витягу з протоколу засідання батьківського активу від 06 травня 2024 №03 (а.с. 93-94).

Таким чином судом встановлено, що сільська рада своїм рішенням №1951 від 19.02.2024 спочатку створила новий навчальний заклад Опорний комунальний заклад освіти "Іванопільський ліцей" (ОКЗО "Іванопільський ліцей"), а уже оскаржуваним рішенням №1953 від 19.02.2024 ліквідувала Комунальний заклад "Іванопільський ліцей" (КЗ "Іванопільський ліцей"). Тобто, навчальний заклад не ліквідовано повністю без жодної альтернативи, а створено новий навчальний заклад, та його створенню передувало обговорення цього питання серед педагогічного колективу, жителів громади, депутатського корпусу, прийняття сесією Краснопільської сільської ради відповідного Плану оптимізації та трансформації мережі закладів освіти Краснопільської сільської ради на 2022-2025 роки та його оприлюднення.

Інтереси та права дітей жодним чином не порушені, оскільки діти продовжують навчання у новоствореному закладі освіти, що також узгоджується з приписами ч.2 ст.30 Закону України "Про загальну середню освіту".

Також в судовому засіданні представник відповідача стверджував, що створення ОКЗО "Іванопільський ліцей" обумовлено збільшенням чисельності жителів громади за рахунок внутрішньо-переміщених осіб з районів, де ведуться бойові дії, оскільки на базі ліцею передбачається облаштування пансіону з цілодобовим утриманням ліцеїстів за рахунок наявних приміщень та укриття.

Такі доводи відповідача повністю підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність факту порушення прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями 4 сесії 8 скликання Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №1953 та №1955 від 19.02.2024.

Положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийнято, у тому числі, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно і розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача повністю спростовуються поясненнями та доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова