Справа № 120/12027/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 серпня 2024 р. Справа № 120/12027/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пр-т. Повітрофлотський, б. 6, м. Київ, 03168)

про: визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 20.10.2022 позов задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформленого протоколом № 86 від 27.10.2020 в частині відмови в погодженні ОСОБА_1 та членам його сім`ї виплати грошової компенсації в сумі 1 086 214 грн 80 коп за належне для отримання жиле приміщення; зобов`язано Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями повторно розглянути питання щодо погодження ОСОБА_1 та членам його сім`ї виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

07.03.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом виписано виконавчий лист у цій справі.

19.08.2024 до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 20.10.2022. Заява мотивована тим, що 25.07.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (у зв?язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). Однак, як зауважує позивач, на даний час вказане вище рішення суду є невиконаним, питання щодо погодження виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідачем не розглянуто.

Суд зазначає, що приписами ст. 382 КАС України не регламентується питання порядку розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути подану заяву в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Так, вирішуючи питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 20.10.2022, суд керується наступними мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому, рішення суду може виконуватись як у добровільному, так і у примусовому порядку.

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Слід зазначити, що ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Разом з цим, підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Позивач у заяві про встановлення судового контролю вказує, що 25.07.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (у зв?язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) та на підтвердження наведених ним обставин надає копію відповідної постанови .

Так, у вказаній постанові державним виконавцем встановлено, що на виконання рішення суду, 30.05.2024 на засіданні Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями повторно розглянуто питання щодо погодження ОСОБА_1 та членам його сім?ї виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, за результатами якого прийнято рішення про відмову у наданні такої компенсації із відповідними зауваженнями (витяг з протоколу від 30.05.2024 №109).

З огляду на вищезазначене, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №120/12027/21-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом, закінчено з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення.

У відповідності до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконання про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зауважує, що позивач не був позбавлений права щодо звернення до суду з адміністративним позовом до органу виконавчої служби, у разі наявності порушень під час примусового виконання судового рішення або ж незгоди із постановою про закінчення виконавчого провадження.

Водночас матеріали заяви не містять доказів оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №73846848, а відтак постанова про закінчення виконавчого провадження є чинною, а рішення суду від 20.10.2022, як наслідок, вважається виконаним.

Отже, враховуючи те, що відповідачем виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.10.2022, виконавче провадження закінчено державним виконавцем у зв`язку із повним виконанням судового рішення боржником, у суду відсутні підстави для встановлення судового контролю в межах даної справи.

Таким чином заява позивача про встановлення судового контролю не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №120/1027/21-а відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна