Справа № 420/7173/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7173/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 14.08.1985 по 25.07.1987 у Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП- 16501;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.08.1985 по 25.07.1987 у Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП-16501 із здійсненням відповідного перерахунку пенсії.

Позовні вимоги мотивує тим, що спірні періоди роботи з 25.11.1988 по 25.08.1989 у Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП- 16501 мають бути зараховані до страхового стажу, оскільки відомості про цю роботу наявні у трудовій книжці. Недоліки заповнення та ведення трудових книжок є відповідальністю роботодавця, і працівник не має нести відповідальність за це у вигляді позбавлення права на належне пенсійне забезпечення.

За змістом відзиву, відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, в задоволені позову просить відмовити. Зазначив, що під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії не були враховані відомості про страховий стаж із трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1982 року у зв`язку із тим, що трудова книжка заповнена з порушенням положень законодавства.

01.03.2024 року позивач засобами поштового зв`язку подав позовну заяву до суду.

11.03.2024 року ухвалою суду (суддя Корой С.М.) відкрито спрощене провадження у справі.

Згідно із протоколом від 26.06.2024 року, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 з посади, справу розподілено судді Одеського окружного адміністративного суду Попову В.Ф.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року справу прийнято до розгляду судом у складі головуючого судді Попова В.Ф.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з розрахунком стажу, наявним в матеріалах пенсійної справи, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 38 років, 11 місяців, 14 дні.

До страхового стажу не зараховано спірний період роботи з 25.11.1988 по 25.08.1989 у Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП-16501.

23.01.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії із включенням до страхового стажу, зокрема спірних періодів роботи.

У відповідь на подану заяву ГУ ПФУ в Херсонській області листом від 20.02.2024 № 1481-674/Б-02/8-2100/24 повідомло, що підстав щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП-16501 немає, оскільки за записами трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1982, у записах про звільнення (25.07.1987, 25.08.1989) відсутні підстави звільнення (наказ, номер та дата), що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №16 та відсутні підтверджуючі довідки.

Таким чином спірні правовідносини виникли у зв`язку із відмовою позивачеві у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП-16501.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких приписів законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Як вже встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивачу призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.01.2024 року.

При цьому, позивач отримує пенсію, яка обчислена при страховому стажі 38 років, 11 місяців, 14 дні.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа відповідача від 20.02.2024 за № 1481-674/Б-02/8-2100/24 до страхового стажу невраховані періоди роботи згідно з записами трудової книжки від 16.12.1981 НОМЕР_1 від 23.07.1982, а саме:

- з 14.08.1985 по 25.07.1987 у Херсонському об`єднаному авіазагоні;

- з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП-16501.

Записи про звільнення не містять посилань на підставу здійснення такого запису (наказ), при цьому, засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства.

Розглянувши питання щодо незарахування спірних періодів до страхового стажу позивача, в межах заявлених позовних вимог, а саме періодів роботи: з 14.08.1985 по 25.07.1987, з 25.11.1988 по 25.08.1989, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Станом на час ведення трудової книжки позивача, діяла також Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція №162), пункти 2.2, 2.3 та 4.1 якої містять положення, подібні положенням пункту 2.2, 2.4 та 4.1 Інструкції № 58.

Пунктом 1.4 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.3 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.4.1 Інструкції №58).

Пунктом 18 Порядку №656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, аналогічні норми містяться і у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників", згідно з якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

З аналізу вказаних правових норм суд робить висновок, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в Постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

Суд зауважує, що записи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені всупереч Інструкції) виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, а натомість внесені у відповідності із встановленими правилами. Відтак, підстави для неврахування цих записів при визначенні періоду страхового стажу позивача відсутні.

Відтак, спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до його страхового стажу із проведенням перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-ІV перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії проводиться - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії 23.01.2024 року, то пенсія має бути перерахована з 01.02.2024 року, тож суд на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України виходить за межі позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 14.08.1985 по 25.07.1987 у Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП- 16501.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.08.1985 по 25.07.1987 у Херсонському об`єднаному авіазагоні та з 25.11.1988 по 25.08.1989 в Херсонському АТП-16501 із здійсненням перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2024 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. Валентини Грицак, буд. 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов