Справа № 420/13928/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (Код: НОМЕР_2 ) щодо нерозгляду рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 04.03.2024 року про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами та іншими поважними причинами;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Код: НОМЕР_2 ) розглянути рапорт молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 04.03.2024 року про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами та іншими поважними причинами і прийняти рішення про звільнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) з військової служби у запас за сімейними обставинами та іншими поважними причинами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 08 березня 2024 року подав рапорт від 04 березня 2024 року про звільнення його з військової служби на підставі визначеній абзацем четвертим підпункту "г", пункту 3, частини п`ятої, статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком, який у зв`язку з наявністю когнітивних порушень та похилим віком, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Відповідач не задовольнив рапорт і нічого не повідомив зі вказаного приводу. Відсутність належним чином оформленого наказу про звільнення позивача з військової служби чи відмову у його звільненні, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Просить задовольнити позовні вимоги.

Військова частина НОМЕР_1 відзив на позовну заяву не надала. Ухвала про відкриття провадження з роз`ясненням прав та обов`язків направлена відповідачу до електронного кабінету 06.05.2024 року.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 - молодший лейтенант, командир 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу у ЗСУ за контрактом.

08 березня 2024 року ОСОБА_1 подав рапорт від 04 березня 2024 року командиру військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби на підставі абзацу четвертого підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком ОСОБА_2 , який потребує догляду внаслідок когнітивних порушень.

Відповідно до висновку ЛКК КП «Захарівський ЦПМСД» № 20 від 26.02.2024, про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, встановлена необхідність у ОСОБА_2 у соціальній послузі і він потребує постійного стороннього догляду.

Відповідач рапорт не розглянув і жодної відповіді позивачу не надав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. (далі - Закон № 2232-XII), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 р. (далі Положення).

Відповідно до пп. «г», п. 3, ч. 5, ст. 26 Закону № 2232-XII Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:

3) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану: …

г) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Частиною 12 вказаної статті передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах:

3) під час дії воєнного стану:

…

необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; (абзац 12).

Приписами ч. 7 ст. 26 Закону №2232-XII встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно із абз. 2 п. 12 Положення, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військовогоуправління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах, за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

За приписами пп. 2 п. 225 Положення, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (Закону № 2232-XII): у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Відповідно до п. 233 Положення, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно із Законом № 2232-XII та Указом Президента України "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" №1153 від 10.12.2008 р., наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 р. (зі змінами) затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція).

Абзацом 2 п. 14.10 Інструкції визначено, що звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року № 413 та визначено підпунктом г пунктів 1,2 ч. 4, підпунктом ґ п. 2 ч.5, підпунктом г п.2 ч.6 ст. 26 Закону № 2232-XII подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Як встановлено судом, позивач цінним листом направив відповідачу рапорт разом з іншими документами, який отриманий відповідачем 13.03.2024 року але не розглянутий і рішення по ньому не прийнято.

Рапорт це службовий документ, який подається військовослужбовцем для розв`язання певного питання, що стосується служби в тому числі щодо звільнення, переведення тощо. Порядок та строки розгляду рапорту військовослужбовця регламентуються відповідними нормативно-правовими актами.

Командир зобов`язаний розглянути рапорт протягом 15 днів з дня його надходження. У разі необхідності командир може додатково перевірити інформацію, викладену в рапорті, або запросити додаткові документи. У цьому випадку строк розгляду рапорту може бути продовжений до 30 днів.

Оскільки судом встановлено, що рапорт позивача не розглянуто, то на думку суду така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки суперечить вищенаведеним приписам законодавства.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання розглянути рапорт є такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог зобов`язати відповідача прийняти рішення про звільнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби у запас за сімейними обставинами, то ці вимоги є дискреційними повноваженнями відповідача в які суд не може втручатись.

Позивач зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Суд погоджується з цим, але таке твердження не є застосовним у цій справі, оскільки аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170.

Таким чином, перевірка обставин викладених у рапорті, а також наданих документів є компетенцією відповідача, а не суду. Лише за результатами їх розгляду та прийняття відповідного рішення, позивач у разі незгоди з ним має право оскаржити його до суду.

Виходячи з наведеного, ці позовні вимоги не можуть бути задоволені як такі, що є передчасними.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на абз. 4, пп. «г», п. 3. ч. 5 ст. 26 Закону № 2232-XII, але наводить підстави передбачені не п. 3 цієї статті, яка врегульовує звільнення з військової служби через сімейні обставини під час дії воєнного стану, а передбачені п. 2 які застосовуються під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану).

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем частково доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не виклав правові обґрунтування своєї позиції, не надав відзиву на позовну заяву без поважних причин, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфікується судом як визнання позову.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Позивач зазначив про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн, але жодних доказів чи розрахунків сум, окрім ордера адвоката не надав, що не є достатнім для стягнення такої суми при прийняті цього рішення, але не позбавляє у порядку та строки визначені КАС України подати заяву та надати докази понесення таких витрат.

Згідно з п. 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнений.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (Код: НОМЕР_2 ) щодо нерозгляду рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 04.03.2024 року про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами та іншими поважними причинами.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Код: НОМЕР_2 ) розглянути рапорт молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 04.03.2024 року про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами та іншими поважними причинами.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.