Справа № 200/5487/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 серпня 2024 року Справа №200/5487/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з 01.10.2022 року позивачу без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду по справі №200/15974/21 від 23.12.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Встановлений позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням обставин, які є об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами поважності причин пропуску строку звернення у період з 01.10.2022 по 07.02.2024 року.

13 серпня 2024 року представником позивача була надана заява про поновлення строків звернення за цим адміністративним позовом.

Проаналізувавши текст заяви про поновлення строку звернення, судом не встановлено жодної з поважних причин та підстав, які б унеможливлювали звернення позивача у відповідні строки, які визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 року було продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 13.08.2024 року на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвалу про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви від 19.08.2024 було отримано представником позивача, адвокатом Єрьоміною В.А., що підтверджується наявністю у неї реєстрації кабінету електронного суду, де в графі «доставлено» зазначена дата 20.08.2024.

Станом на час винесення даної ухвали, від представника позивача не було надано жодної заяви або ж клопотання з відповідними доказами на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом в частині позовних вимог у період з 01.10.2022 по 07.02.2024 року.

Суд вже зазначав в своїй ухвалі від 13.08.2024, що згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у соціальних спорах було предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №240/12017/19, в якій відступаючи від висновків про те, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у соціальних спорах слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період, Верховний Суд зазначив таке.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд зауважує, що позивачу до його пенсії було встановлено відповідачем щомісячну доплату у сумі 2000,00 грн. передбачену постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року з 01 липня 2021 року та після перерахунку пенсії проведеного відповідачем на виконання судового рішення по справі №200/15974/21 від 23.12.2021 року було припинено нарахування та виплату раніше призначеної доплати у розмірі 2000,00 грн. з 01.10.2022 року, що підтверджується наявними доказами в матеріалах позовної заяви.

Таким чином, звертаючись до суду, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року з 01.10.2022 року та як похідна вимога, просить зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити саме з цієї дати щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій перерахунку пенсії позивача та наявних відповідей відповідача, суд встановив, що відповідачем щомісячну доплату передбачену постановою КМУ №713 було встановлено первинно у розмірі 2000,00 грн. до основного розміру пенсії з 01.07.2021 року та з 01.10.2022 було припинено після проведеного перерахунку його пенсії на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/15974/21.

Таким чином правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли вже з 01.11.2022 року, оскільки у жовтні 2022 року було відповідачем припинено нарахування та виплату цієї щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

З урахуванням наведеного, вже 01.04.2023 скінчився шестимісячний строк для звернення до суду з позовом.

Отже, суд дійшов до висновку, що позивач лише у травні 2024 року виявив належну зацікавленість та вчинив активні дії щодо отримання відповідної щомісячної доплати у сумі саме 2000,00 грн. передбаченої постановою КМУ №713 від 14.07.2021 року до основного розміру пенсії та просить перерахувати та виплатити щомісячну доплату з 01.10.2022 року.

При цьому, позов поданий до суду 08.08.2024, тобто з порушенням встановленого ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення.

Суд зауважив позивача, що в частині його позовних вимог за період з 01.10.2022 по 07.02.2024 року ним було пропущено строк звернення з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску або продовження строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа Каменівська проти України), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також необхідно зауважити, що відповідно до змісту положень статті 122 КАС України, особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Позивачем до суду не додано доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк з поважних причин.

Суд наголошує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Інших належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач та його представник до суду не надав та не зазначив.

Додатково суд зауважує, що відповідно до висновків викладених у постанові Верховного Суду по справі №460/19702/23 від 08.08.2024, в якій зазначено, що: - «28. Про факт встановлення чи невстановлення позивачу доплати до пенсії з 01.07.2022 останньому не могло не бути відомо принаймні з серпня 2022 року, тобто з моменту отримання пенсії за липень 2022 року. У свою чергу доказів вчинення будь-яких дій з метою з`ясування розміру пенсії та відповідної доплати позивачем не надано.

29. Судовою колегією враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

30. Наведені позивачем у його заяві обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки, як вже було наголошено вище, згадані виплати мають щомісячний характер і про їх припинення, зменшення чи нарахування у неправильному розмірі позивачу мало бути відомо не пізніше неотримання/отримання вперше такої виплати у межах спірного періоду.

31. Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2024 у справі №240/27663/23, від 05.03.2024 у справі №300/5476/22, від 03.07.2024 у справі №400/14847/23.

32. Верховний Суд звертає увагу, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

33. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

34. За таких обставин подання позивачем у серпні 2023 року позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень, бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку позивача, ненарахування та невиплати, починаючи з липня 2022 року, суми доплати до пенсії, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

35. З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив виплачувати щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн з 01.07.2022, а з цим позовом звернувся лише 18.08.2023, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність та відчутність різниці в отримуваній кожного місяця сумі пенсії та наведені правові висновки Верховного Суду, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення з цим позовом до суду першої інстанції в частині вимог за період з 01.07.2022 по 18.02.2023.

36. Доводи касаційної скарги з приводу неможливості реалізації положень статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо права на перерахунок пенсії Суд відхиляє з огляду на таке.

37. Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

38. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

39. Таким чином, частина 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» поширює свою дію виключно на випадки здійснення перерахунку пенсій внаслідок підвищення грошового забезпечення особам, на які поширює свою дію вказаний закон. При цьому, такий перерахунок має бути протиправно не проведений пенсійним органом на підставі відповідних довідок, виданих уповноваженими органами.

40. Проте спірна доплата не є складовою грошового забезпечення, тому до цих правовідносин положення статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не застосовуються.

41. Нерелевантним є покликання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 12.12.2023 у справі №380/1907/23, з огляду на те, що такі висновки постановлені за інших фактичних обставин, оскільки у вказаній справі правовідносини виникли щодо складання та надання до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення особи для перерахунку пенсії.».

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд не вбачає підстав для відступу від висновків викладених в вищезазначеній постанові Верховного Суду.

Згідно частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строком, позовну заяву в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 по 07.02.2024 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та як похідна вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з 01.10.2022 по 07.02.2024 року позивачу без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду по справі №200/15974/21 від 23.12.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум, необхідно повернути позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись 122, 123, 169, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення цього строку в частині позовних вимог: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 по 07.02.2024 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та як похідна вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з 01.10.2022 по 07.02.2024 року позивачу без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду по справі №200/15974/21 від 23.12.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум відмовити та як наслідок визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду у цій частині позовних вимог.

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву в частині позовних вимог щодо: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 по 07.02.2024 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та як похідна вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити з 01.10.2022 по 07.02.2024 року позивачу без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду по справі №200/15974/21 від 23.12.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець