Справа № 580/8208/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2024 року Справа № 580/8208/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Каліновська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2024 ОСОБА_1 подав до Черкаського окружного адміністративного суду позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача (зокрема посадових осіб третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо нерозгляду (з 07.08.2024 до 18.08.2024) заяви ОСОБА_1 , поданої ним від 07.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву гр-на ОСОБА_1 від 07.08.2024 про надання відстрочки від призову під час мобілізації (на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») та прийняти по ній рішення по суті заявленого.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти певні дії, в частині переміщення заявника гр-на ОСОБА_1 до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі щодо оскарження дій (бездіяльності) щодо мобілізації та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник зазначив, що 07.08.2024 він особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подання відповідної заяви про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу другого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та подав (заповнену ним особисто) заяву про надання відстрочки і відповідні документи, для прийняття рішення по вказаній заяві. За його твердженням заяву посадові особи відповідача прийняли, проте на його примірнику відмітку про реєстрацію вхідного документа проставити відмовилися. Одночасно, 07.08.2024 йому було виписано і вручено повістку про необхідність його явки на 15 год. 30 хв. 29.08.2024 для уточнення даних та з відміткою «відстрочка?». В подальшому, 16.08.2024 за місцем проживання заявнику вручили повістку про обов`язок явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14 год. 00 хв. 16.08.2024 (в той самий день). При цьому, мета явки у вказаній вище повістці відсутня. Для повідомлення результатів розгляду раніше поданої ним заяви про надання відстрочки від 07.08.2024 заявник відвідав установу ІНФОРМАЦІЯ_4 , але без надання йому жодного рішення про результати розгляду вказаної заяви йому було вручено «повістку на відправку» на 08 год. 30 хв. 18.08.2024. Заявник вказує, що вищенаведене є прямим порушенням приписів Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і норм Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560. Таким чином, заявник стверджує, що він продовжує перебувати під загрозою примусової мобілізації, за умови повного ігнорування норм постанови постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 та нерозгляду поданої ним раніше заяви про надання відстрочки від 07.08.2024.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суддя не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та доводи, наведені в ній, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, та ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заявник посилається на повістку про необхідність з`явитися на 08 год. 30 хв. 18.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до місць проходження військової служби.

Зазначає, що такі події і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача та виконання судового рішення у разі задоволення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник ставить питання про заборону ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти певні дії, в частині переміщення заявника гр-на ОСОБА_1 до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили рішенням суду в справі.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення № 154).

В силу пункту 1 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Положення № 154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

З 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Даний правовий режим неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Положеннями статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Заявник як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову посилається на можливість його призову на військову службу під час мобілізації без розгляду раніше поданої заяви про надання відстрочки від 07.08.2024.

Заявник посилається на повістку про необхідність з`явитися на 08 год. 30 хв. 18.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до місць проходження військової служби.

Тобто, враховуючи приписи повістки, заявнику потрібно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.08.2024, натомість він звернувся із заявою про забезпечення позову лише 19.08.2024 з вимогою заборонити відповідачу вчиняти дії щодо переміщення заявника до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили рішенням суду в даній адміністративній справі.

Отже, вимоги повістки вичерпали свою дію, а правові наслідки не виконання вимог повістки на відправку не є предметом розгляду даної справи.

Крім того, слід зазначити, що повістка, на яку посилається заявник, є лише засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, та не має обов`язкового наслідку залучення до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відтак твердження заявника, визначені у заяві як обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову, сформульовані як можливість/ймовірність, які ґрунтуються тільки на припущеннях. Проте рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Отже заявником не зазначено обґрунтованих обставин та не надано належних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також заявником не зазначено обґрунтованих обставин та не надано належних доказів щодо наявності очевидних ознак протиправної бездіяльності відповідача та порушення прав, свобод або інтересів заявника.

Наведене свідчить про відсутність підстав, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання даного рішення суду.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, що передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, що передбачені ст.ст.295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА