Справа № 381/3388/24
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника позивача Ничик А.В.,

за участю представника відповідача Гітченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Третяк В.С. про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся через свого представника-адвоката Ничик А.В. до Фастівського міськрайонного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 02.07.2024 року винесено постанову серії ЕНА № 2524378 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. Вважає оскаржувану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. З оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 керував будучи позбавленим права керування на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 04.04.2024 року, однак, як вказує представник, такого рішення не існує. Крім того, на позивача за вказане порушення накладено штраф у розмірі 20400 грн, водночас санкцією статті передбачено відповідальність у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не встановлено штрафу в твердій грошовій сумі.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишено без руху.

18.07.2024 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від представника позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2024 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

08.08.2024 року, через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вважають, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що 02.07.2024 року відносно позивача ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме за керування транспортним засобом, особою позбавленою права керування, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає, що постанова винесена з дотримання всіх вимог встановлених КУпАП, оскільки дійсно на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 20.02.2024 року позивач був позбавлений права керування терміном на 1 рік у справі № 357/2004/24, таким чином, 02.07.2024 року не мав права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та в їх задоволенні просив відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судове засідання третя особа не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При розгляді справи судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 2524378 від 02.07.2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20400,00 грн.

При цьому, згідно вказаної постанови вбачається, що 02.07.2024 року о 18:35 год, траса АД Р-04 Київ-Фастів-Звенигородка 104 км, водій ОСОБА_3 керував Т/З FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування (Постанова Білоцерківського міськрайонного суду від 01.03.2024 року), чим порушив п. 2.1. (А) ПДР України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Пуктом 2.1 (А) ПДР України, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право особи керувати транспортними засобами є спеціальним правом.

Спеціальне право полягає в наданому державою окремо передбаченого законодавчим актом дозволу, який підтверджує законність здійснення певних операцій / відносин / дій конкретним суб`єктом - отримувачем дозволу.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його на керування транспортними засобами

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У відповідності до статті 321 КУпАП після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Наведений порядок визначено постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі - Положення № 340) та Інструкцією «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженою наказом МВС від 07.12.2009 року №515.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту (п. 20 Положення № 340).

Після закінчення терміну позбавлення права керування транспортними засобами посвідчення водія повертаються власникам або після складання іспитів із знань Правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами проводиться їх обмін. Особам, позбавленим права керування транспортними засобами за керування ними в стані сп`яніння, посвідчення водія може бути повернуто після обов`язкового проходження медичного огляду та складання іспитів із знань Правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами. При цьому іспит із навичок керування транспортними засобами приймається на транспортному засобі тієї категорії, право на керування яким особу було позбавлено (п. 2.31 Інструкція № 515).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

20.02.2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за результатами розгляду справи № 357/2004/24, винесено постанову, якою визнано позивача ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.04.2024 року відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського мівськрайонного суду Київської області від 20.02.2024 року та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2024 року задоволено клопотання захисника Гавриленка Володимира Олеговича в інтересах ОСОБА_4 про розстрочку виплати штрафу за постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2024 року та розстрочено суму штрафу строком на п`ять місяців.

Згідно статті 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішення за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Таким чином постанова Білоцерківського мівськрайонного суду Київської області від 20.02.2024 року набула законної сили.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об`єктивного з`ясування компетентним суб`єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо тверджень представника позивача, що позивачу ОСОБА_1 не було відомо про винесення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постанови, яким його позбавлено права керування транспортними засобами не заслуговує на увагу, оскільки представником позивача на вказану постанову подавалась апеляційна скарга та в подальшому 18.04.2024 року клопотання про розстрочку виплати штрафу за постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2024 року.

Статтею 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007 у складі Великої палати у справі «Огаллоран та Франціє проти Сполученого Королівства», постановив, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративногооргану зодних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо- транспортних пригод та їх наслідків, а винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 2,8,9,72-77,162,241-246,250,262,286,292,295 КАС України, на підставі ст 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Третяк В.С. про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.08.2024 року.

Головуючий суддя Г.В. Соловей