Справа № 560/3312/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3312/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

22 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, уякому просив суд:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 17.05.1985 по 21.12.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 04.09.2023 (з урахуванням виплачених сум), зарахувавши до страхового стажу період з 17.05.1985 по 21.12.1987 в управлінні "Енергонафта НГДУ "Повхнафта".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до страхового стажу, згідно записів (№11-12) трудової книжки від 01.09.1981 серії НОМЕР_1 , не зарахований період роботи з 17.05.1985 по 21.12.1987 в управлінні "Енергонафта НГДУ "Повхнафта", оскільки запис про звільнення внесений без зазначення підстави (відсутні номер та дата наказу про звільнення). Довідка від 06.12.1989 не взята до уваги, оскільки не містила реєстраційного номера. До заяви від 09.10.2023 було повторно долучено довідку від 06.12.1989 про період роботи з 17.05.1985 по 21.12.1987 із зазначеним реєстраційним номером (№ 151). Звернуто увагу, що протягом цього періоду позивач працював на території російської федерації. Враховуючи, що у довідці від 06.12.1989 не зазначені підстави внесення реєстраційного номера (№ 151), при обчисленні страхового стажу взяти її до уваги неможливо.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням № 62 від 12.09.2023 позивачу було призначено пенсію за віком з 04.09.2023.

Позивачу стало відомо що при призначенні пенсії за віком не було зараховано до страхового стажу період роботи на Повховському управлінні по експлуатації електричних мереж і електричного устаткування теслярем - бетонщиком 4 розряду з 17 травня 1985 року по 21 грудня 1987 року.

31.01.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 20.02.2024 № 3591-2441/М-03/8-2200/24 повідомлено про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в якому зазначено, зокрема: до страхового стажу, згідно записів (№11-12) трудової книжки від 01.09.1981 серії НОМЕР_1 , не зарахований період роботи з 17.05.1985 по 21.12.1987 в управлінні "Енергонафта НГДУ "Повхнафта", оскільки запис про звільнення внесений без зазначення підстави (відсутні номер та дата наказу про звільнення). Довідка від 06.12.1989 не взята до уваги, оскільки не містила реєстраційного номера. До заяви від 09.10.2023 було повторно долучено довідку від 06.12.1989 про період роботи з 17.05.1985 по 21.12.1987 із зазначеним реєстраційним номером (№ 151). Звернуто увагу, що протягом цього періоду позивач працював на території російської федерації. Враховуючи, що у довідці від 06.12.1989 не зазначені підстави внесення реєстраційного номера (№ 151), при обчисленні страхового стажу взяти її до уваги неможливо.

Не погоджуючись із відмовою відповідача позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 17.05.1985 по 21.12.1987 в управлінні "Енергонафта НГДУ "Повхнафта".

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (Закон № 1058-IV). в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 щодо спірного періоду роботи на посаді плотника-бетонщика з 17.05.93 по 17.05.95 наявні такі записи:

- 17.05.1985 прийнятий плотником-бетонщиком 4 розряду в службу по ремонту електроприладів (наказ № 159 від 17.05.1985) (запис № 9);

- 01.03.1986 переведений на плотником-бетонщиком 5 розряду в службу контатного ремонту ВС, ПС, будівель і споруд по вахтовому методу роботи; (запис № 10);

- 01.07.1987 у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці встановлено 4 розряд (запис № 11);

- 21.12.1987 звільнений у зв`язку із скороченням штату (у зв`язку з ліквідацією вахт) (запис №12)

Отже, трудова книжка позивача містить інформацію, яка підтверджує трудовий стаж позивача з відповідними записами про його роботу на посаді з 17.05.1985 по 21.12.1987, однак не містяться посилання на відповідний наказ, на підставі якого зроблено запис про звільнення позивача з посади плотника-бетонищка.

У графі щодо оспорюваних періодів записи не містять помилок, виправлень чи неточностей.

При цьому, позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства та не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Разом з тим, робота в оспорюваний період підтверджується довідкою "лукойл-західна сибірь" № 16/2-12/3-1632 та копіями наказів № 136 від 17.05.1985 та № 135/к від 08.12.1987.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної відмови.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.