Справа № 260/3651/24
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3651/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Закарпатській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ у Вінницькій області), яким просить:

1) Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду Ук раїни у Вінницькій області № 17 від 07.05.2024 року «Про відмову у перерахунку пенсії-переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 - ОСОБА_1 ;

4) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити переведення ОСОБА_1 , з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальноо бов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, на пенсію за віком від повідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року №3723-ХІІ, п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, на підставі довідок Закарпатської митниці від 26.04.2024 року №7.7-22/33-1168 про скла дові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного служ бовця та від 26.04.2024 року №7.7-22/33-1169 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держа вної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби державного службовця, починаючи з 29.04.2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області, є пенсіонером за віком, пенсія призначена на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.04.2024 року, у зв`язку з досягненням пенсійного віку та наявністю трудового стажу на посадах державної служби понад 20 років, позивач звернувся до із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, як до територіального органу Пенсійного фонду України, за місцем своєї реєстрації, про перехід з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» N 889-VIII від 10.12.2015 року. Усі необхідні документи, зокрема: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного но меру, трудова книжка, довідки Закарпатської митниці за №7.7 -22/33 -1169 від 26.04.2024 року та за №7.7 -22/33 -1168 від 26.04.2024, та інші документи, необхідні для прийняття позитивного рі шення, були додані до заяви.

Вказана заява була розглянута за принципом екстериторіальності - Головним управлінням Пенсій ного фонду України у Вінницькій області та за результатами розгляду якої, рішенням відповідача 2 від 07.05.2024 року № 17, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, що набув чинності 01.05.2016 року.

Як зазначено у Рішенні № 17 від 07.05.2024 року, позивачу відмовлено в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", згідно поданої заяви від 29.04.2024 року, за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до кате горії посад державної службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України - 20 років. Так як в ході розгляду звернення виявлено, що присвоєні позивачу спеціальні звання, періоди роботи на митниці не можуть зараховуватися до стажу державної служби, та позивач не займав посади, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актам Кабінету Міністрів України. Також в рішенні зазначено що позивач працював на посаді головного інженера, однак це не відповідає дійсності, а свідчить про неналежну оцінку його трудової діяльності у Митних органах спеціалістом ГУ ПФУ у Вінницькій області який готував вказану відмову.

З такими висновками Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивач не погоджується та вважає, що відповідач 2 невірно визначив стаж державного службовця, протиправно не зарахувавши до нього періоди, оскільки з 09.12.1991 року по 15.05.2023 року позивач працював та займав посади в митних органах України, що підтверджується копією трудової книжки від 18.08.1975 року. Також вказані обставини підтверджуються Довідками Закарпатської митниці за №7.7-22/33-1169 від 26.04.2024 року та за №7.7-22/33-1168 від 26.04.2024 року.

З 09.12.1991 року згідно наказу № 27 призначений на посаду інспектора митниці (таможні), в подальшому з 01.06.1993 року займав посаду начальника оперативного відділу митного поста «Лужанка» Берегівської митниці.

Також, 07.06.1995 року позивач прийняв присягу державного службовця відповідно до закону України «Про державну службу» (записи в трудовій книжці ст. 20-21). Трудовою книжкою також під тверджено, що в період з 01.06.1993 року позивач займав адміністративні посади в Берегівській митниці, з 20.12.1995 року був призначений на посаду начальника митного поста «Дзвінкове» Берегівської митниці (Наказ КТМУ №160/10-01/ від 18.12.1995 року, і так далі тобто всю свою трудову діяль ність починаючи з 09.12.1991 року по 15.05.2023 рік присвятив митній службі, яка завжди відно силася до державної служби. Окрім того, неодноразово був нагороджений грамотами та подяками за багаторічну сумлінну працю і високий професіоналізм за виконання своїх обов`язків на Держав ній митній службі України.

Позивач вважає, що оскаржене рішення відповідача порушує його право на соціальний захист та право на переведення та отримання пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, вважає що його трудова діяльність на митній службі України від несена до категорії посад державної служби загальний стаж якої складає 33 роки 05 місяців 24 дні.

У зв`язку з чим, Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії № 17 від 07.05.2024 року є протиправним та підлягає скасування в судовому порядку.

Ухвалою судді від 31.05.2024 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

19.06.2024 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Закарпатській області, зі змісту якого, не погоджується з доводами, викладеними в позовній заяві, виходячи з наступного.

29.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

За принципом екстериторіальності вказана заява позивача розглядалася структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Однак, відділом перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного Фонду у Вінницькій області (структурний підрозділ, що розглядав заяву за принципом екстериторіальності), Рішенням № 17 від 07.05.2024 року позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України - 20 років.

Зауважує, що ст. 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій посад, залежно від яких встановлено ранги державних службовців, які, у свою чергу, є основним критерієм, котрий визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії держслужбовця.

У свою чергу, згідно з Митним кодексом України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання, тому, відповідно, обіймані ними посади не належать до переліку категорій посад державної служби, що визначений ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ.

Станом на 01.05.2016 року позивач не займав посаду, віднесену до відповідної категорії посад державних службовців, визначених ст. 245 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Відтак, періоди роботи на митниці на посадах, у період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Вимога позивача врахувати при здійсненні перерахунку пенсії довідки про заробітну плату в даному випадку є похідною та заявлена передчасно, оскільки повинна вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Відмова уповноваженої особи відсутня щодо не врахування довідок, а отже і самий факт порушення права позивача відсутній.

Відзиву на позовну заяву відповідачем 2 у встановлений судом строк не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

29.04.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII).

Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Так, рішенням відділу перерахунку пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області № 17 від 07.05.2024 року позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України - 20 років.

Зі змісту спірного рішення, пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723) за певних умов. А саме, на призначення пенсії за Законом №889 у порядку, визначе ному для осіб, які мають не менше, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, можуть розраховувати: особи, які на день набрання чинності Законом № 889 (станом на 01.05.2016 року працювали на посадах державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, ви значених ст.25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України; особи, які на день набрання чинності Законом №889, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016 року.

Станом 01.05.2016 року заявник не займає посади, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Оскільки заявнику присвоювалися спеціальні звання, періоди роботи на митниці не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Вважаючи рішення відповідача 2 про відмову в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, якщо особа має стаж на посаді державної служби більше 20 років, то має право на призначення пенсії за віком згідно із ст.37 Закону №3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення з пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Як визнається сторонами, відповідно до записів трудових книжок позивача від 09.12.1991 року та від 01.04.2004 року, позивач працював на різних посадах у Закарпатській митниці, зокрема: з 09.12.1991 року по 08.04.1996 року на Берегівській митниці на посадах інспектора митниці, старшого інспектора митниці, начальником оперативного відділу митниці поста; з 09.04.1996 року по 10.04.1997 року на Закарпатській митниці начальником митного поста; з 11.04.1997 року по 26.07.2005 року на Закарпатській митниці на посадах начальника поста, головного інженера, начальника пасажирського відділу; з 27.07.2005 року по 05.12.2019 року на Виноградівській, Чопській митниці, Чопській Міндоходів митниці, Закарпатській митниці ДФС на посадах начальника відділу контролю міндоходів за переміщенням товарів, заступником начальника відділу - начальника сектору №4 відділу контролю за переміщенням товарів, головного інспектора сектору контролю за переміщенням товарів.

Отже, з 09.12.1991 року позивач працював на посадах у митних органах України, які змінювали назву з подальшим їх правонаступництвом, де відповідно до займаних посад і стажу роботи, їй присвоювались персональні та спеціальні звання.

Так, пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що ним визначаються посади і органи, час роботи, в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу України (в редакції Закону від 11 липня 2002 року № 92-IV) (далі - МК України) правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, згаданим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Згідно із частиною 1 статті 413 МК України у вказаній вище редакції, особи, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця.

Відповідно до частин 1, 2 статті 569 МК України (у редакції Закону від 13 березня 2012 року № 4495-VI) посадовими особами митної служби України є працівники митних органів України, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності митної служби України і яким присвоєно спеціальні звання митної служби. Посадові особи митної служби України є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб митної служби України визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 588 МК України (у редакції Закону від 13.03.2012 року № 4495-VI) пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу". Час служби зазначених осіб в митних органах зараховується до стажу державної служби, необхідного для призначення пенсії державного службовця.

Частиною 1 статті 588 МК України (у редакції Закону № 405-VII від 04.07.2013 р.) передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", передбачались і у редакціях Митного кодексу України від 11.07.2002 р. (про що зазначено вище) та від 12.12.1991 р. (зокрема, ч.3 ст.154 МК України у редакції Закону № 1970-XII).

Відповідно до ст.573 МК України, посадовим особам митних органів присвоюються такі спеціальні звання: 1) дійсний державний радник податкової та митної справи; 2) державний радник податкової та митної справи I рангу; 3) державний радник податкової та митної справи II рангу; 4) державний радник податкової та митної справи III рангу; 5) радник податкової та митної справи I рангу; 6) радник податкової та митної справи II рангу; 7) радник податкової та митної справи III рангу; 8) інспектор податкової та митної справи I рангу; 9) інспектор податкової та митної справи II рангу; 10) інспектор податкової та митної справи III рангу; 11) інспектор податкової та митної справи IV рангу; 12) молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання посадових осіб митних органів, порядок присвоєння цих звань та їх співвідношення з рангами державних службовців, а також розміри надбавок до посадового окладу за спеціальні звання затверджуються Кабінетом Міністрів України. Спеціальні звання митної служби присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Поставною Кабінету Міністрів України «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" від 20.04.2016 року № 306 встановлено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями посадових осіб митних органів, відповідно до яких: - дійсний державний радник митної служби 1 ранг державного службовця; - державний радник митної служби I рангу 2 ранг державного службовця; - державний радник митної служби II рангу 2 ранг державного службовця; - державний радник митної служби III рангу 3 ранг державного службовця; - радник митної служби I рангу 4 ранг державного службовця; - радник митної служби II рангу 5 ранг державного службовця; - радник митної служби III рангу 6 ранг державного службовця; - інспектор митної служби I рангу - 7 ранг державного службовця; - інспектор митної служби II рангу - 8 ранг державного службовця; - інспектор митної служби III рангу 9 ранг державного службовця; - інспектор митної служби IV рангу 9 ранг державного службовця; - молодший інспектор митної служби 9 ранг державного службовця.

Таким чином, в органах державної митної служби присвоюються спеціальні звання, які прирівнюються до відповідного рангу державного службовця, які неодноразово були присвоєні позивачу, що підтверджується записами його трудової книжки від 09.12.1991 року та від 01.04.2004 року.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі № 21-275а13 вказано, що аналіз положень ст.37 Закону №3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року № 509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 року (справа № 586/965/16-а) та від 18.03.2021 року (справа №500/5183/17).

Крім того, матеріали справи містять надані Закарпатською митницею довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.04.2024 року № 7.7-22/33-1169 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.04.2024 року № 7.7-22/33-1168 з якої вбачається, що у позивача наявна надбавка за вислугу років (50%) за стаж державної служби 33 роки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посадові особи в митних органах, митній службі, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах України має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723, а відтак з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, позивач має право на пенсію за віком на підставі положень статті 37 Закону №3723-XII.

З огляду на викладене, посилання відповідачів про те, що період роботи в митній службі, під час перебування на якій були присвоєні персональні та спеціальні звання не зараховується до стажу роботи на посадах державної служби є неправомірними, а тому оскаржуване рішення від 07.05.2024 року № 17 підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача 1 перевести позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальноо бов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, на пенсію за віком від повідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року №3723-ХІІ, п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, на підставі довідок Закарпатської митниці від 26.04.2024 року №7.7-22/33-1168 про скла дові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного служ бовця та від 26.04.2024 року №7.7-22/33-1169 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держа вної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби державного службовця, починаючи з 29.04.2024 року, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), згідно із ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, спірним рішенням позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з підстав не зарахування її роботи у митних органах до стажу держаної служби у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача 1 перевести позивача на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII з 29.04.2024 року, на підставі довідок Закарпатської митниці, є передчасними, оскільки період роботи ще не зарахований до стажу державної служби позивача, а матеріали справи не містять доказів того, що за цим рішенням суду пенсійний орган здійснить перерахунок пенсії без врахування зазначеного вище.

Разом з тим, суд враховує ту обставину, що в силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про переведення на пенсію державного службовця визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду такої заяви.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача-2 зарахувати періоди роботи позивача у митних органах України до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на пенсію, згідно із Законом України «Про державну службу» та повторно розглянути заяву від 29.04.2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань, оскільки саме протиправні дії цього відповідача слугували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22 ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.05.2024 року № 17.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 у митних органах України до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на пенсію, згідно із Законом України «Про державну службу» та повторно розглянути заяву від 29.04.2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

6. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті