Справа № 460/10801/23
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 460/10801/23

адміністративне провадження № К/990/30023/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі №460/10801/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «С» від 02.01.2023 №13/17000705, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 737 612,91 грн, від 19.01.2023 №5, ким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 734231,19 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі №460/10801/23.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328, пункт 3 частини 3 статті 353 КАС України, зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції грубо порушили норми процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі (зокрема, але не виключно - норми статей 9, 90, 242 КАС України), що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД» вказано, що 12.07.2024 позивачем було направлено до суду апеляційної інстанції Клопотання про участь його представника у судовому засіданні, що було призначене на 17.07.2024 року о 09:30 год. та в усіх подальших судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Однак судом апеляційної інстанції не лише не було розглянуто вказане клопотання та не прийнято за результатом його розгляду відповідної ухвали, але й навіть жодним чином не було повідомлено Позивача або ж його представника (ні в підсистему «Електронний суд», ні на електронну адресу, ні по телефону) про можливість чи неможливість його участі у вказаному судовому засіданні в режимі відеоконференції. Вказані обставини (повне ігнорування судом прийняття Позивачем участі в судовому засіданні, унеможливили для Позивача прийняти участь у вказаному судовому засіданні (з поважних причин) та таким чином - захистити свої права та інтереси та були обов`язковою підставою для відкладення судом вказаного судового засідання на іншу дату. Таким чином, не повідомлення судом апеляційної інстанції Позивача про неможливість прийняття ним участі в судовому засіданні, що було призначене на 17.07.2024 о 09:30 год. в режимі відеоконференції, не лише обмежило процесуальні права Позивача у даній судовій справі але й фактично позбавило його права на належний доступ до правосуддя, гарантований усім фізичним та юридичним особам статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що в силу імперативних вимог пункту 3 частини 3 статті 353 КАС України є обов`язковою підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та направлення даної судової справи на новий розгляд.

Верховний Суд зауважує, що відповідно до наданих скаржником документів (опис вкладення у цінний лист, фіскальний та службовий чеки ПАТ «Укрпошта») встановлено, що клопотання про участь в судовому режимі відеоконференції було направлено до Восьмого апеляційного адміністративного суду 13.07.2024, тобто менше, ніж за 5 днів, як передбачено частиною 2 статті 195 КАС України.

Пунктом 3 частини 3 статті 353 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Разом з тим, як встановлено з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД» було повідомлене належним чином про дату, час і місце судового засідання, оскільки 03.06.2024 о 20:51 отримало до свого електронного кабінету копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024 про призначення справи №460/10801/23 до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 17.07.2024 о 09:30 у залі судових засідань № 1 Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів).

Крім того, з тексту касаційної скарги вбачається, що скаржник не спростовує того факту, що він був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Отже, посилання скаржника на пункт 3 частини 3 статті 353 КАС України як на підставу касаційного оскарження є необґрунтованими.

Верховний Суд зауважує, що не всі порушення норм процесуального права є безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд, а лише безпосередньо передбачені відповідними пунктами частин 2 та 3 статті 353 КАС України. Скаржником відповідних порушень не вказано та не обґрунтовано.

В іншій частині доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства України, покликань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Суд касаційної інстанції зазначає, що аналіз положень статей 328, 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Натомість скаржником не вчинено посилання на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України, не викладено підстави касаційного оскарження відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі №460/10801/23 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва