Справа № 200/4097/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року Справа№200/4097/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про

визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 та не збільшення його на коефіцієнти збільшення 1,197;

зобов`язання провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 в розмірі 6188,89 грн. та збільшенням його на коефіцієнти збільшення з 01.03.2024 - 1,0796, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком, яка призначена їй на підставі її заяви про призначення пенсії від 27.02.2019 з 29.12.2018 року. Відповідачем за зверненням позивача листом від 29.02.2024 №4760-2823/В-02/8-0500/24 повідомлено, що при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону позивачу застосовано середню заробітну плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки в розмірі 6188,89 грн., однак зазначив, що в подальшому під час проведення індексацій її пенсії він був замінений (знижений) на показник 3764,40 грн. (визначений за 2014 -2016 роки), який внаслідок проведених індексацій збільшив до розміру 7405,03 грн. При цьому відповідач зазначив, що для застосування показника середньої заробітної плати за 2016 2018 роки при обчисленні пенсії позивача та його збільшення на показники збільшення підстави відсутні. В іншій частині відповіді відповідач стверджує, що для обчислення пенсії позивача застосовано показник середньої зарплати за 2016 2018 роки і що він складає 7405,03 грн., що не відповідає дійсності.

Вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду з позовом.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при обчисленні пенсії позивача застосовано середній заробіток (дохід) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в розмірі 6188,89 грн (за 2016-2018 роки).

З 01.03.2022 позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн., що відповідає приписам Порядку №124. З 01.03.2023 та з 01.03.2024 позивачу здійснено перерахунок індексації пенсії. Станом на 01.03.2023 року розмір середньої заробітної плати для розрахунку пенсії становить 7405,03 грн. - середня заробітна плата з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, з урахуванням коефіцієнтів збільшення (1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197). Станом на 01.03.2024 року розмір середньої заробітної плати для розрахунку пенсії позивача становить 7994,47 грн. (середня заробітна плата з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, з урахуванням коефіцієнтів збільшення (1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0976).

Вважають, що пенсія призначена та обчислена відповідно до норм чинного законодавства.

Просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення позивачу даної ухвали шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 та не збільшення його на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,11; 1,14; 1,197 та зобов`язання провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 в розмірі 6188,89 грн. та збільшенням його на коефіцієнти збільшення з 01.03.2020 на коефіцієнт 1,11, з 01.03.2021 - 1,11, з 01.03.2022 - 1,14 з 01.03.2023 - 1,197; оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн.

Ухвалою суду від 09 липня 2024 року продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви встановлено позивачу 5 днів строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року позовну заяву повернуто позивачеві в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 та не збільшення його на коефіцієнти збільшення 1,11; 1,11; 1,14; 1,197 та зобов`язання провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 в розмірі 6188,89 грн. та збільшенням його на коефіцієнти збільшення з 01.03.2020 на коефіцієнт 1,11, з 01.03.2021 - 1,11, з 01.03.2022 - 1,14, з 01.03.2023 -1,197.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду письмові пояснення щодо заявленого позову.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23 липня 2024 № 3892-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку у відповідача їй призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач звернулась до відповідача із заявою від 06.02.2024, в якій просила провести перерахунок моєї пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2016-2018 роки, збільшивши його на коефіцієнти збільшення 1,11 з 01.03.2020, 1,11 з 01.03.2021, 1,14 з 01.03.2021 та 1,197 з 01.03.2023, а також виключити з обрахунку мого коефіцієнту заробітної плати всі періоди отримання допомоги по безробіттю.

Листом від 29.02.2024 №4760-2823/В-02/8-0500/24 відповідач повідомив про відсутність підстав для такого перерахунку, вказавши, що пенсія призначена і виплачується у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до разрахунку заробітку для обчислення середній заробіток позивача за три попередні роки (2016-2018) складає 3764,40 грн.

В матеріалах справи наявні:

заява про призначення пенсії за віком №486 від 14.02.2019;

протоколи перерахунку пенсії позивача від 19.02.2019, 28.10.2019, 22.02.2022, 26.02.2023, 25.02.2024, 28.02.2024 року;

розрахунок пенсії позивача в період з 2003 по 2019 рік.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незастосування при нарахуванні та виплаті пенсії показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 2 ст.9 Закону №1058-ІV визначено, що за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд, аналізуючи вищенаведені правові норми, у постановах від 18.11.2020 року у справі № 522/1916/17 та від 21.10.2021 року у справі № 2-а-2430/11 вказав, що за змістом ч. 2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск: К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

Тому, під час здійснення такого перерахунку, у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачеві з 24.07.2019 року призначено пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV.

Відтак для обчислення пенсії застосуванню підлягала заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2018 роки.

Згідно з даних, розміщених на веб-сайті Пенсійного фонду України (http://www.pfu.gov.ua), середня заробітна плата за 2016 рік становила 4 482, 35 грн, за 2017 рік - 6 273, 45 грн, за 2018 рік - 7 810, 88 грн. Отже, середній показник станом за 2016-2018 роки становить 6 188, 89 грн. ((4 482, 35 грн + 6 273, 45 грн + 7 810, 88 грн) : 3).

До матеріалів справи долучено розрахунок заробітку для обчислення пенсії позивача, відповідно до якого в графі "середній заробіток за 3 попередні роки" вказано "3764, 40 (за 2016-2018 роки)".

В той же час, суд зауважує, що 3 764,40 грн. - це показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, адже згідно з даних, розміщених на веб-сайті Пенсійного фонду України, середня заробітна плата за 2014 рік становила 3149,45 грн., за 2015 рік - 3 661,41 грн., за 2016 рік - 4 482,35 грн. ((3 149,45 грн. + 3 661,41 грн. + 4 482,35 грн.) : 3 = 3 764,40 грн.).

Отже, наявним в матеріалах справи розрахунком для обчислення пенсії спростовуються твердження відповідача про те, що ним при призначенні позивачеві пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки.

Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у незастосуванні при нарахуванні та виплаті позивачеві пенсії показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки та наявність підстав для її задоволення.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то суду зважає на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності відповідача протиправною можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

Відтак, з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не збільшення коефіцієнта 1,197 та зобов`язання провести перерахунок пенсії із збільшенням коефіцієнта з 01.03.2024 - 1,0796 тобто індексування показника середньої заробітної плати з огляду на таке.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

В межах спірних правовідносин спірним було лише питання застосування показника середньої заробітної плати за 2016-2018 роки при обчисленні пенсії позивача.

Оскільки перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2016-2018 роки ще не проведено, то відповідно й відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем порядку індексування зазначеного показника.

Отже, така вимога, на думку суду, є передчасною.

Суд при прийнятті рішення у даній справі також звертає увагу, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 року).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Таким чином, поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 та не збільшення його на коефіцієнти збільшення 1,197 та зобов`язання провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 в розмірі 6188,89 грн. та збільшенням його на коефіцієнти збільшення з 01.03.2024 - 1,0796 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ), яка полягає у незастосуванні при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсії показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 484,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов