Справа № 160/10878/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/10878/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 р. (суддя: Турлакова Н.В.) в адміністративній справі №160/10878/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2024 р. адвокат Меламед В., як представник ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд" подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

визнати дії та рішення відповідача протиправними стосовно запровадження окремого порядку поновлення та виплати пенсії позивача за період з 07 жовтня 2009 р. по 11 серпня 2017 р. та за період з моменту зменшення пенсії позивача з суми 8 426, 89 грн. у травні 2021 р. до 3051, 57 грн. у жовтні 2023 р., не встановленого в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивача за період з 07 жовтня 2009 р. по 11 серпня 2017 р. з урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 р. № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії, за винятком сплачених сум, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з моменту протиправного зменшення розміру пенсії по теперішній час, з урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 р. № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 р.", в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивача, за винятком сплачених сум з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 р. адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто на підставі статей 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Меламед В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про відсутність законних підстав для повернення позовної заяви, оскільки суду першої інстанції надані усі документи, які підтверджують повноваження адвоката Меламед В., як представника позивача. Щодо строку на звернення до суду вказано, що 25 жовтня 2023 р., з дня отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010304-8/162470 від 16 жовтня 2023 р., позивачу стало відомо про протиправне зменшення розміру пенсії у травні 2021 р., у жовтні 2023 р., та що за період з 07 жовтня 2009 р. по 11 серпня 2017 р. замість пенсії нараховувалися суми від 8 до 190 грн. Відтак, позовна заява була подана в межах шестимісячного строку, тобто 25 квітня 2024 р.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як свідчать наявні у справі матеріали, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 р. р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання суду: 1) доказів на підтвердження повноважень Меламеда В.Б. на право звернення із даним позовом від імені ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги від 11 серпня 2017 р.); 2) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду; 3) доказів сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.; 4) уточненої позовної заяви з зазначенням відомостей про електронну пошту позивача та викладенням позовних вимог з урахуванням статей 5, 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог цієї ухвали представником ОСОБА_1 адвокатом Меламед В. через систему "Електронний суд" 13 травня 2024 р. подано документ про сплату судового збору; ордер Серії АА №1034687 від 26 червня 2020 р., виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 11 серпня 2027 р., з випискою із даного договору; клопотання про поновлення строку звернення до суду; уточнений адміністративний позов (а.с. 41-55).

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовну заяву підписано не належною особою, оскільки на підтвердження повноважень здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 в суді, Меламед В. надано ордер Серії АА №1034687 від 26 червня 2020 р., виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 11 серпня 2017 р. Належним чином засвідченої копії даного договору суду не надано.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 грудня 2018 р. у справі №П/9901/736/18 та у постанові від 01 липня 2020 р. у справі №320/5420/18 викладено наступний правовий висновок:

"Частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 4001 Кримінального кодексу України). Надання договору про правничу допомогу Кодекс адміністративного судочинства не вимагає. У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів."

Враховуючи наведений правовий висновок колегія суддів вважає, що наданий Меламед Вадимом до суду першої інстанції ордер Серії АА №1034687 від 26 червня 2020 р. є самостійним документом, що підтверджує його повноваження як адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді. Надання договору про правничу допомогу при наявності ордеру Кодексом адміністративного судочинства не передбачено.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції здійснив взаємовиключні процесуальні дії, оскільки, визнавши адвоката Меламеда В. особою, яка не має повноважень на підписання позовної заяви через відсутність документів на здійснення представницьких функцій від імені позивача, розглянув заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка також була підписана адвокатом Меламедом В.

При цьому, у випадку відсутності документів на підтвердження повноважень представника позовна заява повертається позивачеві на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Перевірка доводів позивача щодо дотримання ним строку звернення до адміністративного суду чи наявності підстав, які можуть бути визнані поважними, здійснюється судом виключно за обставини подачі такої заяви безпосередньо позивачем або уповноваженою ним особою за наявності документів, перелік яких наведено у статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з цим позовна заява ОСОБА_1 повернута судом першої інстанції з трьох самостійних підстав: неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху (п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України), подача позовної заяви, яка підписана особою, яка не має права її підписувати (п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України), визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до суду (ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України).

Висновок суду першої інстанції про відсутність документів на підтвердження повноважень адвоката Меламеда В. мотивований сумнівами щодо чинності договору про надання юридичних послуг від 11.08.2017, які ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, підстави для повернення позовної заяви у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Також, позивачем виконані вимоги ухвали суду від 01 травня 2024 р. про залишення позовної заяви без руху, тому підстави для повернення позовної заяви у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 - Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Щодо строку звернення до адміністративного суду.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду, який зроблений без врахування змісту позовних вимог.

Так, позивач просить визнати дії та рішення відповідача "стосовно запровадження окремого порядку поновлення та виплати пенсії" за період з 07.10.2009 по 11.08.2017. При цьому, перевірка дотримання позивачем строку звернення до суду неможлива без встановлення його індивідуальних ознак (номеру та дату прийняття спірного рішення), а також дня, коли позивач був ознайомлений з цим рішенням. Необхідно також з`ясувати, які саме дії відповідача оскаржуються позивачем, і чи вчинені вони на виконання іншого судового рішення, про які зазначено у позовній заяві, або безвідносно нього. Також, суд має вирішити питання щодо врахування правового висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 02 квітня 2024 р. у справі №560/8194/20, предмет позову в якій ґрунтувався на положеннях Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, визначених статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 р. в адміністративній справі №160/10878/24 - скасувати.

Адміністративну справу №160/10878/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 серпня 2024 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя С.В. Білак

суддя О.О. Круговий