Справа № 420/25491/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 серпня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/25491/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної (військової) державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної (військової) державної адміністрації, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації № 528/А-2024 від 19.06.2024 року «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації»;

- зобов`язати Одеську обласну (військову) державну адміністрацію забезпечити внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про скасування розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації від 19.06.2024 № 528/А-2024 «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації» за рішенням суду.

Ухвалою від 14.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Разом з позовною заявою 13.08.2024 року за вх. №33609/24 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд:

- зупинити дію розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації від 19.06.2024 № 528/А-2024 «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації» до остаточного вирішення спору судом;

- заборонити Одеській обласній (військовій) державній адміністрації вчиняти дії, пов`язані з припиненням Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації.

Ухвалою від 14.08.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/25491/24 відмовлено.

20.08.2024 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Верховної Ради України від 17 січня 2020 року № 483-ІХ «Про стан соціального захисту дітей та невідкладні заходи, спрямовані на захист прав дитини в Україні» органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування зобов`язано забезпечити недопущення ліквідації центрів соціальних служб для сімей, дітей та молоді та скорочення чисельності їх працівників (абзац 10 підпункту 7-а, пункту 2). Вищезазначена Постанова наразі є чинною. На виконання вимог цієї Постанови від набрання нею чинності та по даний час в жодній з областей України не допущено ліквідацію обласного/регіонального центру соціальних служб, жоден із таких центрів не перебуває у стані припинення, окрім Одеського обласного центру соціальних служб.

Всупереч вимогам цієї Постанови Відповідачем видано Розпорядження про ліквідацію Одеського обласного центру соціальних служб, та на виконання цього Розпорядження наразі здійснюється процедура ліквідації.

Позивач зазначає, що разом з вимогою щодо недопущення ліквідації центрів соціальних служб, Постанова вимагає від органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування забезпечити недопущення не тільки ліквідації, а навіть й скорочення чисельності працівників центрів соціальних служб.

Проте, у процесі реалізації оскаржуваного розпорядження, а саме розпочатої процедури припинення Центру, як юридичної особи, 03 липня 2024 року позивача офіційно ознайомлено з Розпорядженням та вручено письмове Попередження, за підписом голови Одеської обласної (військової) державної адміністрації про наступне звільнення. Аналогічні попередження також були вручені всім співробітникам Центру.

За змістом даного попередження кожен працівник Центру, зокрема позивач та інші особи, не раніше ніж через два місяці (в залежності від дати вручення попередження) будуть звільнені з займаних посад згідно з пунктом 1 статті 40КЗпП України. З урахуванням двомісячного терміну від дати вручення цих попереджень, процес масового звільнення працівників Центру відбуватиметься саме у період з 25.08.2024 по 28.08.2024.

Посилаючись на норми міжнародного та національного законодавства, позивач зазначає про протиправність оскаржуваного розпорядження та дій, спрямованих на припинення юридичної особи Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації, що призводить до колапсу в роботі системи соціального захисту.

Позивач зазначає що, вказане розпорядження стосується невизначеного кола осіб, громадян Одеської області, відповідно зупинення дії розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації № 528/А-2024 від 19.06.2024 року «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації» та заборона вчинення дій пов`язаних з припиненням Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації, буде співмірним, ефективним та збалансованим заходом забезпечення позову.

В обґрунтування обставин, які через невжиття заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, зазначено, що ліквідація юридичної особи не передбачає правонаступника, відповідно, по закінченню двомісячного терміну попередження, а саме через тиждень, всупереч Постанові усі працівники Центру в залежності від дати отримання попередження, будуть звільнені. Буде втрачено кадровий професійний склад працівників, які багато років напрацьовували свій досвід, знання, підвищували кваліфікацію; буде безповоротно втрачено сертифікованих тренерів з питань розвитку сімейних форм виховання дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування - у даний час в Центрі З сертифікованих тренерів, 2 з яких з досвідом тренерської діяльності з 2013 та 2015 років. Втрата наявної тренерської бази матиме вплив на організацію та проведення відповідної підготовки осіб/сімей, які прийматимуть на виховання дітей-сиріт. дітей, позбавлених батьківського піклування та на процедуру влаштування зазначеної категорії дітей в сім`ї мешканців Одеської області.

У разі, якщо на час винесення рішення на користь Позивача процедура ліквідації буде ще не завершена, позивач та інші працівники Центру вже будуть звільнені, відповідно для поновлення порушених прав та інтересів та інших звільнених працівників необхідно буде додатково витрачати кошти на правничу допомогу, інші судові витрати та знову звертатись до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст.151 КАС України встановлено, зокрема, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної із забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

Питання, пов`язані з оцінкою доводів заявника в обґрунтування заяви про забезпечення позову безпосередньо пов`язані з предметом позову, який визначений у заяві позивачем.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Забезпечуючи позов шляхом зупинення дії розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації № 528/А-2024 від 19.06.2024 року «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації»; заборони Одеській обласній (військовій) державній адміністрації вчиняти дії, пов`язані з припиненням Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації до прийняття рішення у справі, суд фактично вирішить спір по суті на період розгляду справи та надасть оцінку оскаржуваному рішенню, що протирічить завданню правового інституту забезпечення позову.

Забезпечуючи даний позов шляхом, у який просить позивач, до набрання законної сили судовим рішенням у справі, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Відтак, доводи позивача про очевидну протиправність оскаржуваного рішення суд зазначає, що такі твердження є передчасними, оскільки підлягають встановленню під час розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем в обґрунтування останньої, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, в зв`язку з чим відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст.7, 150, 151, 154, 167, 168, 242, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/25491/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної (військової) державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.