Справа № 120/1748/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 серпня 2024 р. Справа № 120/1748/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2023 позов задоволено, зокрема визнано протиправними дії відповідача щодо відмови нарахувати та виплачувати позивачеві з 01.02.2022 року щомісячну грошову доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та зобов`язано відповідача з 01.02.2022 року нарахувати та виплачувати позивачеві щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

09.07.2024 за вх.№40199/24 до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 30.03.2023 року. Вказана заява обґрунтована тим, що судове рішення виконано частково - шляхом нарахування щомісячної грошової доплати до пенсії в розмірі 2000 грн, однак за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 відповідачем не виплачено вказану доплату в загальному розмірі 32 000 грн.

Суд зауважує, що оскільки ст. 382 КАС України не передбачено спеціального порядку розгляду заяв про встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання судового рішення, а також враховуючи те, що розгляд цієї справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, відтак суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2023, суд зважає на таке.

Ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Форми судового контролю за виконанням судового рішення встановлені приписами ст. 382, 383 КАС України.

Деякі особливості встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені ст. 382 КАС України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Отже, вказаною нормою передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Особа, яка звертається із заявою про встановлення судового контролю у порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, повинна навести достатні аргументи, які б підтверджували необхідність застосування такого виду судового контролю.

Аналогічна правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними постановах від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 29.04.2022 у справі №120/2914/19-а, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Як слідує із заяви від 09.07.2024 позивач просить суд встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання рішення суду від 30.03.2023 року, оскільки відповідачем виконано рішення суду не в повному обсязі, а саме: боржником при перерахунку пенсії не виплачено суму заборгованості за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 в розмірі 32 000 грн.

Суд вважає вказане обґрунтування позивача безпідставним та наголошує, що згідно листа від 11.04.2024 відповідачем з 01.02.2022 здійснено нарахування позивачеві щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, а починаючи з червня 2023 року розпочато виплату перерахованої пенсії, водночас сума заборгованості (32 000 грн) за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 року не виплачена.

При цьому відповідачем вказано, що донарахована сума коштів по рішенню суду (32 000 грн) включена до Реєстру судових рішень, а виплата зазначених коштів буде здійснена в порядку черговості після виділення коштів з Державного бюджету України.

Суд наголошує, що ані рішення суду у справі №120/1748/23, ані обставини спірних правовідносин не дають жодних підстав для висновку про те, що рішення у справі №120/1748/23 підлягає виконанню суб`єктом владних повноважень першочергово відносно решти рішень судів в аналогічних чи подібних категоріях спорів, котрі набрали законної сили раніше від рішення суду у цій справі.

Ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Одним із важливих моментів для здійснення судового контролю правомірності дій і рішень суб`єктів владних повноважень є адекватна оцінка адміністративними судами заходів публічної влади (парламенту, глави держави, уряду, центральних органів виконавчої влади, спеціальних органів), які вживаються нею у воєнний час і які є необхідними для подолання збройної агресії російської федерації проти України, зокрема, щодо виділення/перерозподілу фінансових ресурсів для забезпечення заходів військового стану та проведення мобілізації. Такі фінансові заходи є необхідними, проте інколи вони можуть здаватися незвичними, неординарними і надмірними для мирного часу.

Тому суд відмічає, що нездійснення суб`єктом владних повноважень у даному конкретному випадку виплати боргу за рішенням суду не є доказом умисного та свідомого невиконання судового рішення, оскільки відсутність фізичної змоги провести грошовий платіж через неотримання відповідних цільових асигнувань та через відсутність вільного обсягу фінансових ресурсів не може бути кваліфіковано у якості невиконання судового рішення без поважних причин.

З урахуванням наявних у справі доказів, суд звертає увагу, що позивачем у своїй заяві не наведено будь-яких доводів щодо необхідності вжиття відповідного процесуального заходу, як і не зазначено підстав, через які відповідач ухиляється від виконання судового рішення, а також не надано відповідних доказів на підтвердження зазначених доводів.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, оскільки у суду відсутні фактичні та правові підстави для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку ч. 1 ст. 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст. 248, 256, 382 КАС,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2023 у справі № 120/1748/23 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Маслоід Олена Степанівна