Справа № 520/2523/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 серпня 2024 року

м. Київ

справа №520/2523/24

адміністративне провадження №К/990/31842/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Соколова В.М., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу Національної академії Національної гвардії України на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України третя особа Головне управління Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національної академії Національної гвардії України, третьої особи Головного управління Національної гвардії України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії Національної гвардії України по о/с від 19 жовтня 2023 року про звільнення з посади та зарахування капітана ОСОБА_1 в розпорядження начальника Академії з 07 березня 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії Національної гвардії України № 384 по с/ч від 25 грудня 2023 року в частині виключення зі списків особового складу Академії та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 як такого, що перебував у розпорядженні начальника Академії.

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України внести зміни до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України № 384 по с/ч від 25 грудня 2023 року щодо виключення зі списків особового складу Академії та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 та викласти з врахуванням виконання капітаном ОСОБА_1 обов`язків за посадою командира роти охорони та комендантської служби батальйону забезпечення навчального процесу з 05 березня 2022 року.

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення в тому числі додаткової винагороди за період дії воєнного стану капітану ОСОБА_1 за період з 05 березня 2022 року по 25 грудня 2023 року як такому, що виконував обов`язки за посадою командира роти охорони та комендантської служби батальйону забезпечення навчального процесу з посадовим окладом у розмірі 4370,00 гривень за 19 тарифним розрядом.

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату допомоги для оздоровлення за 2023 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, перерахувати вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористанні дні відпуски з урахуванням виконання капітаном ОСОБА_1 обов`язків за посадою командира роти охорони та комендантської служби батальйону забезпечення навчального процесу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у цій справі адміністративний позов залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у цій справі скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Національної академії Національної гвардії України по о/с від 19 жовтня 2023 року про звільнення з посади та зарахування капітана ОСОБА_1 в розпорядження начальника Академії з 07 березня 2022 року. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Національної академії Національної гвардії України № 384 по с/ч від 25 грудня 2023 року в частині виключення зі списків особового складу Академії та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 як такого, що перебував у розпорядженні начальника Академії. Зобов`язано Національну академію Національної гвардії України повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 19 жовтня 2023 року та прийняти рішення стосовно звільнення ОСОБА_1 з військової служби і виключення зі списків особового складу з посади командира роти охорони та комендантської служби батальйону забезпечення навчального процесу або з рівнозначної посади, з проведенням всіх належних йому розрахунків при звільненні, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

15 серпня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судові рішення, позивач посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про відсутність постанови Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування положень Конституції України, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Кодексу законів про працю України, зокрема в тій частині, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, від так внесені зміни до положень законодавства про працю не могли застосовуватись до позивача, щодо застосування гарантій до осіб, які призвані на військову службу по мобілізації, на особливий період, під час правового режиму воєнного стану, а також гарантій до осіб, які проходять військову службу по мобілізації, на особливий період, під час правового режиму воєнного стану.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 цієї норми КАС України, вимагає не лише зазначення скаржником про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду, та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Проаналізувавши доводи заявника, Суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки лише посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності зазначення конкретної норми (норм) права та мотивованих аргументів неправильного її (їх) застосування, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У зв`язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам статті 330 КАС України, Суд пропонує скаржникові подати касаційну скаргу в новій редакції, в якій має бути зазначено щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду стосовно застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.

Також аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документа про сплату судового збору.

Так, скаржник до касаційної скарги надав платіжну інструкцію №2072 від 23 липня 2024 року про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Проте слід зазначити, що з оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою, яка звернувся до суду в 2024 році.

Рішенням суду апеляційної інстанції, яке оскаржується в касаційному порядку, задоволено три позовні вимоги немайнового характеру.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 гривні.

Отже, розмір ставки в частині оскарження однієї позовної вимоги немайнового характеру складає 1 211, 20 грн (3028,00 грн х0,4), а за три позовні вимоги немайнового характеру складає 3 633, 60 грн (1 211, 20 грн х 3).

Ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою на рівні 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 7 267,2?0 гривень (200% від 3 633,6?0 грн) за три позовні вимоги немайнового характеру.

Однак відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що складає 5 813,76 грн (7 267,2?0 грн х 0,8).

Отже, скаржнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3 391,36? грн? (5 813,76 грн - 2 422,40 грн).

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

рахунок отримувача: UA0026007;

;

код класифікації доходів бюджету: 22030102;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі, а також подати касаційну скаргу в новій редакції, в якій має бути зазначено щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду стосовно застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 169, 329, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Національної академії Національної гвардії України на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України третя особа Головне управління Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач С.А. Уханенко

Судді В.М. Соколов

Л.О. Єресько