Справа № 600/1662/23-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1662/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

23 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №67 від 08.02.2023 про відмову у призначенні їй пенсії по втраті годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до стажу роботи періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 та період навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 20.07.1967 р., а також період проходження ним військової служби з 25.05.1968 р. по 11.05.1970 р. та призначити пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.07.2022 року (дати припинення виплати пенсії по втраті годувальника в Республіці Молдова та дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №67 від 08.02.2023 про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 та період навчання згідно диплому НОМЕР_2 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_2 01.01.1949 періоди роботи згідно трудової книжки: з 20.07.1967 по 17.04.1968 р., з 25.05.1968 р. по 11.05.1970 р., з 16.06.1970 р. по 08.10.1990 (з урахуванням зарахованих періодів з 15.01.1984 по 15.11.1986, з 15.01.1987 по 15.08.1988, з 15.11.1988 по 15.10.1990), з 08.10.1990 р. по 28.04.1991 р., з 15.05.1991 р. по 03.12.1992 р. , з 15.05.1991 р. по 03.12.1992 р., з 21.12.1992 р. по 21.06.1999 р.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 року про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження від 04.06.1959 р. позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 вказано: " ОСОБА_3 вважати ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.10.82 р. Згідно з паспортом прізвище ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про шлюб громадянин ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_7 " (а.с.26).

В матеріалах справи наявний диплом серії НОМЕР_3 , який виданий ОСОБА_4 , згідно з яким у період з 1981 р. вона вступила до Кишинівського міського педагогічного училища та в 1985 р. завершила повний курс (а.с. 66).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, та згідно зі свідоцтвом про смерть від 19.06.2015 р. ОСОБА_2 помер в м. Кишинів Республіки Молдова. Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 проходив службу в період з 25 травня 1968 року по 11 травня 1970 року(а.с. 20-22, 36).

Згідно з записами у трудовій книжці годувальника останній у період з 25.05.1968 р. по 11.05.1970 р. проходив службу в Радянській армії, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 (а.с. 9-14).

В матеріалах справи наявні довідки про роботу ОСОБА_2 в 1-му Молдавському Спеціалізованому Монтажному Управлінні треста "Продмонтаж" за період з 20.07.1967 р. по 08.10.1990 р. з нотаріально завіреним перекладом на українську мову та довідка про роботу в Акціонерному товаристві "Екстра-К" за період з 20.05.2003 р. по 03.01.2004 р. з нотаріально завіреним перекладом на українську мову (а.с. 29).

Для підтвердження стажу роботи на запити Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надіслано та нотаріально завірено переклад на українську мову підтвердження від Національної каси Соціального страхування Республіки Молдова щодо сплати внесків по ОСОБА_2 за періоди роботи за 1984-1990 роки, за 1991-1992 роки, за 1992-1999 роки, за 1999-2000 роки, за 2004-2015 роки (а.с.42-45).

З відповіді Національної каси Соціального страхування від 13.10.2022 р. з`ясовано, що позивачу припинено виплату пенсії з 01.07.2022 р. (а.с.41 ).

01.02.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак рішенням від 08.02.2023 №67 позивачу відмовлено у призначенні пенсії (а.с. 24 ).

Відмовляючи в призначення пенсії за померлого годувальника, відповідачі покликаються на ту обставину, що за доданими документами до трудового стажу ОСОБА_2 не враховано період військової служби, оскільки ім`я не відповідає паспортним даним і період роботи з 1992 по 1999 (не підтверджений актом перевірки у зв`язку з відсутністю документів у архівній установі). Окрім того, у позивача відсутній загальний страховий стаж. Не враховано до стажу роботи періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки не надано документ про зміну прізвища.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, ч. 2 ст. 36 Закону України №1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами ч. 1 ст. 37 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Судом встановлено, що спірним рішенням ДонцовійТ.І. відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника через відсутність у померлого годувальника на день смерті страхового стажу 15 років та відсутністю у позивача страхового стажу 15 років.

Частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-ІV).

Закон №1058-ІV набрав чинності 01 січня 2004 року.

Періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року, які зараховуються до страхового стажу, визначені статтею 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII).

Так, згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону №1788-XII, частиною першою статті 48 Кодексу законів про працю України (КЗпП України), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII Кабінет Міністрів України постановою від 12 серпня 1993 року №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до записів трудової книжки померлого годувальника ОСОБА_2 з 20.07.1967 по 17.04.1968 р. працював слюсарем - монтажником 3 розряду в молдавському спеціалізованому монтажному управлінні треста "Продмонтаж", з 25.05.1968 р. по 11.05.1970 р. служба в радянській армії, з 16.06.1970 р. по 08.10.1990 в молдавському спеціалізованому монтажному управлінні треста "Продмонтаж" (назва підприємства неодноразово змінювалась), з 08.10.1990 р. по 28.04.1991 р. слюсар монтажник в науково технічній фірмі "Біо Інтекс", з 15.05.1991 р. по 03.12.1992 р. електромонтажник 6 розряду НПЕФ "Агрегоні", з 21.12.1992 р. по 21.06.1999 р. слюсар сантехнік (в подальшому сварщик) в НПО "Рестаураторул", з 14.07.1999 р. по 20.03.2000 р. сторож в муніципальному житловому управлінні, з 12.08.2000 р. по 07.02.2001 р. сторож в ТОВ "ПРО Бастіон", з 20.05.2003 по 31.12.2003 слюсар монтажер в АТ "Екстра-К" (а.с. 9-13).

Однак, відповідачем, при визначенні права позивача на одержання пенсії у зав`язку з втратою годувальника, не зараховано до страхового стажу померлого годувальника періоди роботи, зазначені у трудовій книжці: з 20.07.1967 по 17.04.1968 р., з 25.05.1968 р. по 11.05.1970 р., з 16.06.1970 р. по 08.10.1990 (зараховано тільки періоди з 15.01.1984 по 15.11.1986, з 15.01.1987 по 15.08.1988, з 15.11.1988 по 15.10.1990), з 08.10.1990 р. по 28.04.1991 р., з 15.05.1991 р. по 03.12.1992 р. , з 15.05.1991 р. по 03.12.1992 р., з 21.12.1992 р. по 21.06.1999 р.

При цьому, лише за період з 25.05.1968 по 11.05.1970 р. надано роз`яснення щодо незарахування (у зв`язку з тим що його ім`я зазначено неправильно).

Посилання відповідача на неточності в заповненні трудової книжки позивачки є безпідставними, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Пунктом 2.11 Інструкції №162 визначено, що першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

В силу пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Відтак, законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Крім того, варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладена правова позиція, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Як встановлено судом, в трудових книжках померлого годувальника ОСОБА_2 містяться відповідні записи щодо спірних періодів роботи. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи відповідачами суду не надано.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно зобов`язати відповідача зарахувати стаж ОСОБА_1 згідно трудової книжки НОМЕР_5 та період навчання згідно диплому НОМЕР_2 , а також періоди роботи ОСОБА_2 згідно трудової книжки останнього та період проходження військової служби.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, як суб`єкти владних повноважень не надали суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі частини першої статті 36 Закону №1058-ІV.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в м. Києві безпідставно не зарахувало до страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи згідно з його трудовою книжкою.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №67 від 08.02.2023 про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_6 та період навчання згідно диплому НОМЕР_7 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 періоди роботи згідно трудової книжки від 20.07.1967 р., а також період проходження військової служби з 25.05.1968 р. по 11.05.1970 р. та призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.07.2022 року (дати припинення виплати пенсії по втраті годувальника в Республіці Молдова та дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.