Справа № 160/2434/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/2434/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року (суддя Дєєв Микола Владиславович, повний текст рішення складено 13.05.2024) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області

про визнання протиправним, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Потоцького Олега Васильовича за № 1132-к від 25.12.2023 «Про припинення державної служби ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на посаді заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 26.12.2023; стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 26.12.2023 і по день винесення рішення суду; стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок); стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Потоцького Олега Васильовича за № 1132-к від 25.12.2023 «Про припинення державної служби ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 у Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на посаді заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 26.12.2023 року. Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 26.12.2023 по 01.05.2024 у сумі 49461,04 грн (сорок дев`ять тисяч чотириста шістдесят одна гривня чотири копійки) з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційні скарги позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 160/4541/23 визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровські області Потоцького Олега від 24.02.2021 за № 250-к «Про припинення державної служби ОСОБА_1 », якими було припинено державну службу ОСОБА_1 , заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, зі звільненням з займаної посади 27.02.2023 у зв`язку зі скороченням чисельності державних службовців. Поновлено ОСОБА_1 в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на посаді начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 28.02.2023.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 160/4541/23 змінено в частині поновлення ОСОБА_1 в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на посаді начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 28.02.2023, зазначивши: «Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 28.02.2023».

На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 по справі № 160/4541/23 в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровські області Потоцьким Олегом видано наказ від 23.11.2023 за № 1035-к, згідно з яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 28.02.2023.

ОСОБА_1 24.11.2023 вручено «попередження про звільнення» у зв`язку з затвердженням граничної чисельності працівників Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області відповідно до наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 07.12.2022 № 516, введеного в дію наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 29.12.2022 № 1214-к, згідно з яким з 30.12.2022 затверджено структуру та штатний розпис по Головному управлінню Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області та скорочення посади заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, яку обіймала ОСОБА_1 . Водночас, запропоновано позивачеві переведення на інші рівнозначні вакантні посади: 1) Заступник начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Криворізького районного управління; 2) Начальник відділу організаційного забезпечення управління організаційно-господарського забезпечення; 3) Начальник відділу господарського забезпечення управління організаційно-господарського забезпечення; 4) Начальник відділу документального забезпечення та комунікації управління організаційно-господарського забезпечення; 5) Начальник відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами; 6) Начальник відділу роботи з персоналом управління роботи з персоналом.

ОСОБА_1 попереджено, що відповідно до пункту 3 частини 3 статті 87 Закону, в разі ненадання згоди на переведення на одну із запропонованих посад, вона буде звільнена.

ОСОБА_1 на звороті попередження про звільнення, вказала: «Вважаю вручення повідомлення про звільнення порушенням діючого законодавства України. Станом на 25.12.2023 посада заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини відсутня у штатному розписі ГУ ДПСС в Дніпропетровській області. Таким чином, мене ОСОБА_1 , звільнити з посади, якої не існує. Також, зазначаю, що не враховано моє переважне право на залишення на роботі відповідно вимог п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП, тим паче під час дії воєнного стану в Україні. Запропоновані посади не є рівнозначними та не відповідають моїй професійній вищій освіті. Згідно з постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 по справі 160/4541/23, мене поновлено на посаді заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини від 28.02.2023, визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника ГУ ДПСС в Дніпропетровській області від 24.02.2021 за № 250-к «Про припинення державної служби», тому вимагаю надати вільні вакантні посади» станом на 29.12.2022 згідно штату ГУ ДПСС в Дніпропетровській області від 29.12.2022 № 1214-К «Про введення в дію структури та штатного розпису ГУ ДПСС в Дніпропетровській області».

Наказом в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Потоцького Олега від 25.12.2023 за № 1132-к припинено державну службу ОСОБА_1 , заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, зі звільненням з займаної посади 25.12.2023 у зв`язку зі скороченням чисельності державних службовців.

ОСОБА_1 вважає своє звільнення протиправним, а наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області необґрунтованим та протиправним. Вважає, що відповідач діяв грубо та цинічно.

Позиція позивача в даному спорі ґрунтується на тому, що підстави її скорочення не змінились з січня 2023 року і посади заступник начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області як не було на момент поновлення, так і не планувалось вводити на виконання судового рішення. Крім того, позивач стверджує, що на момент звільнення була вагітна і звільнення відбулось з порушенням гарантій, визначених частиною третьою статті 184 КЗпП України.

В свою чергу відповідач, повністю заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що в даній справі оскаржується звільнення позивача відповідно до пункту 3 частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу», тоді як попереднє рішення, яке було предметом оскарження в справі № 160/4541/23, виконано шляхом прийняття відповідачем наказу №1035-к від 23.11.2023, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 28.02.2023. Крім того, відповідач вважає, що наявна в матеріалах справи інформація щодо вагітності не є належним доказом, адже викладена іноземною мовою та не містить реквізиту «Дата видачі». Більш того, відповідач переконаний, що вагітність ОСОБА_1 настала після прийняття оскаржуваного наказу, тобто після звільнення.

Надаючи оцінку висновкам суду та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10.12.2015 № 889-VIIІ «Про державну службу».

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 87 Закону № 889-VIIІ, суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Пунктом 1 та 1-1 частини першої цієї статті визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу; 1-1) ліквідація державного органу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного наказу дотримано вказані норми законодавства.

В свою чергу, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії роботодавця щодо поновлення позивача на посаду заступника начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області без внесення відповідних змін до штатного розпису державної служби, що спричинило в подальшому прийняття оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень про повторне звільнення позивача з займаної посади 25.12.2023 у зв`язку зі скороченням чисельності державних службовців ще з 30.12.2022, вчинені не на підставі, не в межах повноважень та не у відповідності до норм Конституції і законів України.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок помилковим, адже матеріалами справи підтверджено, що позивача було поновлено на посаді, що не заперечується сторонами, а вразі не згоди з порядком виконанням рішення суду в справі № 160/4541/23, позивач мала право звернутися до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, а не з окремим позовом.

Щодо звільнення позивача після поновлення на посаді на виконання судового рішення в справі № 160/4541/23, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статті 184 КЗпП України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи роботодавця не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Позивачем, в якості доказів, що вона станом на день виникнення спірних правовідносин перебувала в стані вагітності, надано довідку, видану лікарем ОСОБА_2 клініки репродуктивної медицини GENESIS DNEPR IVF, яка складена іноземною мовою (російською). Крім того, на підтвердження вказаних обставин позивачем разом з відзивом на апеляційну скаргу надано протокол ультразвукового дослідження органів малого тазу жінки від 14.06.2024, який містить висновок «діхоріальна діамніотична двійня 26 тиж. 1 дн».

Надані документи дають можливість дійти беззаперечного висновку, що станом на 25.12.2023 (день прийняття оскаржуваного наказу), ОСОБА_1 була вагітною.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 19 вересня 2019 року в справі № 561/171/17-ц, наявність вагітності на час звільнення є підставою для поновлення позивача на роботі, а несвоєчасне повідомлення працівницею роботодавця про свою вагітність не впливає на застосування гарантій, передбачених Кодексом законів про працю України.

При цьому є неправомірним не прийняття відповідачем до уваги вищенаведеної медичної довідки, адже остання видана медичною установою, яка здійснює діяльність на території України.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів доходить висновку, що звільнення ОСОБА_1 прямо суперечить приписам статті 184 КЗпП України, що є безумовною підставою для відновлення такого порушеного права та поновлення на роботі.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що за приписами статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Таким чином, закон встановлює право особи на відшкодування витрат на правничу допомогу та можливість зменшення розміру таких виплат за обґрунтованим клопотанням іншої сторони.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн у суді апеляційної інстанції позивачем надано копію рахунку № 1 від 28.06.2024, згідно з яким надано послуги правничої допомоги, а саме, ведення у Третьому апеляційному адміністративному суді справ за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, що включає підготування та подання заяв по суті справи, участь в судових засіданнях, підготування та подання процесуальних заяв, клопотань, додаткових пояснень та вчинення будь-яких інших дій, необхідних для захисту прав Клієнта, всього 3 год. 20 хв. роботи по 1 500,00 грн. за годину, на загальну суму 5 000,00 грн. Крім того, надано платіжну інструкцію № 0.0..1 в якості доказу оплати позивачем правничої допомоги.

Під час апеляційного розгляду справи представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу.

На переконання суду апеляційної інстанції, сума судових витрати на професійну правничу допомогу за складання тексту відзиву на апеляційну скаргу в розмірі 5000,00 грн є завищеною, адже названий процесуальний документ не містить додаткового правового обґрунтування щодо предмету позову, оскільки основні зусилля адвокат направляє на підготовку матеріалів для порушення спору в суді першої інстанції.

Більш того, сама справа призначена до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відтак, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що справедливим та пропорційним розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є 2 000,00 грн.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року в адміністративній справі № 160/2434/24 змінити в частині мотивів його прийняття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відшкодувати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.

Постанова суду набирає законної сили з 22 серпня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22 серпня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров