Справа № 520/13423/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 серпня 2024 року № 520/13423/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15.11.2023 року № 36 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до його страхового стажу періоди знаходження на обліку у Вовчанському районному центрі зайнятості населення з 21.05.2006 року по 23.01.2007 рік, періоди роботи з 12.12.1978 року по 12.05.1980 рік, з 10.09.1982 року по 03.05.1983 рік, з 20.06.1983 року по 09.02.1984 рік, з 31.10.1986 року по 02.03.1987 рік, з 20.04.1987 року по 20.07.1987 рік за записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 та період проходження військової служби з 18.05.1980 року по 07.06.1982 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято відносно нього рішення від 15.11.2023 року № 36 про відмову в призначенні пенсії, але таке є протиправним і таким, що порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою суду від 21.05.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Водночас представником відповідача вказано, що за результатами розгляду поданих позивачем документів встановлено, що доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 15.12.197 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки неповністю зазначена дату народження заявника; проходження військової служби за довідкою від 06.10.2020 № 296, оскільки військовий квиток не може слугувати підставою видачі довідки. Відтак для зарахування періодів роботи необхідно внести зміни до трудової книжки згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 або надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи, або підтвердити належність трудової книжки заявника у судовому порядку. Однак позивачем уточнюючих довідок надано не було.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.11.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За правилами екстериторіальності заява надійшла на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначені пенсії № 36 від 15.11.2023 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстави недостатності страхового стажу.

З наявної в матеріалах справи копії рішення відповідача № 36 від 15.11.2023 року вбачається зазначення про те, що пенсійний вік, визначений частиною другою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 63 роки, вік заявника 63 роки, а необхідний страховий стаж, визначений частиною другою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить від 20 до 30 років. У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частинами першою та другою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право визначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 - від 15 до 22 років. При цьому вказано, що страховий стаж особи становить 14 років 03 місяці 00 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 15.12.197 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки неповністю зазначена дату народження заявника; проходження військової служби за довідкою від 06.10.2020 № 296, оскільки військовий квиток не може слугувати підставою видачі довідки. В той же час зазначено, що для зарахування періодів роботи необхідно внести зміни до трудової книжки згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 або надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи, або підтвердити належність трудової книжки заявника у судовому порядку.

У позовній заяві позивачем вказано, що не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області зазначених періодів підтверджується і формою РС-право від 09.11.2023 року, в якій відсутній період роботи позивача і період знаходження позивача на обліку в Центрі зайнятості за записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 та відсутній період проходження позивачем військової служби.

Отже, позивачем зазначено, що згідно форми РС-право від 09.11.2023 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії від 15.11.2023 року спірними періодами, які відповідач протиправно не зараховує до страхового стажу позивача є наступні періоди трудової діяльності позивача:

- з 12.12.1978 року по 12.05.1980 рік, з 10.09.1982 року по 03.05.1983 рік, з 20.06.1983 року по 09.02.1984 рік, з 31.10.1986 року по 02.03.1987 рік, з 20.04.1987 року по 20.07.1987 рік - періоди роботи згідно записів в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 ;

- з 21.05.2006 року по 23.01.2007 рік - період перебування позивача на обліку в Вовчанському районному центрі зайнятості згідно записів в трудовій книжці Позивача серії НОМЕР_4 ;

- з 18.05.1980 року по 07.06.1982 рік - період проходження військової служби згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 296 від 06.10.2020 року.

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

За змістом статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Провідним законом у сфері пенсійного страхування, яким врегульовано усі правовідносини пов`язані з функціонуванням системи пенсійного страхування, призначенням, перерахунком і виплатою пенсій, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до ст.1 Закону № 1058, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону №1058-IV визначено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.2, ч.4 ст.24 Закону № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Наведене узгоджується також з положеннями ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд зазначає, що під час розгляду справи було досліджено копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 15.12.1978 року на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до записів якої:

- з 12.12.1978 року (наказ № 149 від 30.12.1978 року) по 12.05.1980 рік (наказ № 42 від 12.05.1980 року) - на посаді тваринника в радгоспі імені ОСОБА_2 ;

- з 10.09.1982 року (наказ № 67 від 22.09.1982 року) по 03.05.1983 рік (наказ № 29 від 10.05.1983 року) - на посаді тракториста в радгоспі імені Леніна;

- з 20.06.1983 року (наказ № 85 від 20.06.1983 року) по 09.02.1984 рік (наказ № 19 від 06.02.1984 року) - на посаді оператора цеху АВМ на Олевському комбікормовому заводі, правонаступником якого з 10.07.1983 року є радгосп «Дружба» (наказ № 225 від 26.07.1983 року);

- з 31.10.1986 року (наказ № 160 від 31.10.1986 року) по 02.03.1987 рік (наказ № 29к від 02.03.1987 року) - на посаді збірника взуття 2 розряду в цеху № 4 та з 11.11.1986 року учнем прищіпувальника супінаторів в цеху № 4 (наказ №173 к від 26.11.1986 року) у Вовчанській взуттєвій фабриці;

- з 20.04.1987 року (наказ № 23 від 29.04.1987 року) по 20.07.1987 рік (наказ № 40 від 21.07.1987 року) - на посаді учня електрика та з 03.05.1987 року на посаді робітника полеводницької бригади № 3 (наказ № 29 від 27.05.1987 року) в радгоспі імені Леніна;

- з 21.05.2006 року (наказ № нт060525 від 23.05.2006 року) Вовчанським районним центром зайнятості Харківської області розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття» та з 23.01.2007 року (наказ № нт070124 від 24.01.2007 року) припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 11 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Судовим розглядом встановлено, що під час прийняття спірного у цій справі рішення відповідач дійшов висновку про те, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 15.12.1978 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки неповністю зазначена дату народження заявника.

Будь-яких інших доводів або обґрунтувань вказано не було.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162), що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи вчиняються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Суд зазначає, що представником відповідача в якості підстав для не зарахування періодів роботи позивача згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 зазначено відсутність зазначення повної дати народження позивача.

Однак, позивач, який у спірному випадку був працівником, не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17.

Відтак, відповідальність за організацію ведення обліку бухгалтерських документів покладається на роботодавця, а тому формальні неточності в записах щодо роботи позивача, які містяться в документах, не можуть мати негативних наслідків для особи, щодо якої такі документи складені.

Водночас, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже, відповідачем протиправно не було враховано трудову книжку позивача та зазначені в останній періоди роботи.

Також суд вважає, що доводи представника відповідача стосовно неможливості врахування до стажу позивача періоду проходження останнім військової служби є необґрунтованими та недоведеними з огляду на таке.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 , виданого 15.05.1980 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивача призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано придатним до стройової служби та призвано на дійсну військову службу і 18.05.1980 року направлено до частини. Також військовий квиток позивача містить в собі відомості про те, що позивача виключено 07.06.1982 року з Військової частини НОМЕР_6 , наказ № 143 с/ч.

Отже, записи про призов та звільнення з військової служби завірені підписом уповноваженої особи та засвідчені печаткою військового органу.

Крім того, період проходження військової служби в лавах Збройних Сил позивачем з 18.05.1980 року по 07.06.1982 рік підтверджується і довідкою № 296 від 06.10.2020 року, виданою ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, відповідно до п. 6 Порядку № 637 позивачу підтверджено період проходження військової служби з 18.05.1980 року до 07.06.1982 року військовим квитком та додатково довідкою військової установи Міністерства оборони України.

Відтак вказані доводи представника відповідача є помилковими.

З огляду на вказане вище, суд доходить висновку про те, що доводи відповідача, покладені в основу прийнятого рішення від 15.11.2023 року №36, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим таке підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, з огляду на встановлення під час розгляду даної справи обставин прийняття відповідачем протиправного рішення, яким було порушено права позивача, та враховуючи обставини того, що при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком відповідачем не було надано належної оцінки поданим документів, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу позивача період проходження військової служби з 18.05.1980 року до 07.06.1982 року.

При цьому стосовно інших періодів діяльності позивача, а саме періоди знаходження на обліку у Вовчанському районному центрі зайнятості населення з 21.05.2006 року по 23.01.2007 рік, періоди роботи з 12.12.1978 року по 12.05.1980 рік, з 10.09.1982 року по 03.05.1983 рік, з 20.06.1983 року по 09.02.1984 рік, з 31.10.1986 року по 02.03.1987 рік, з 20.04.1987 року по 20.07.1987 рік за записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд зазначає, що оскільки відповідачем в цілому не було враховано зазначені періоди діяльності позивача за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 з огляду на порушення у оформленні такої, що відбулось протиправно, як встановлено судом, та не здійснено повного дослідження записів трудової книжки, то слід дійти висновку про передчасність позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу позивача періодів знаходження на обліку у Вовчанському районному центрі зайнятості населення з 21.05.2006 року по 23.01.2007 рік, періоди роботи з 12.12.1978 року по 12.05.1980 рік, з 10.09.1982 року по 03.05.1983 рік, з 20.06.1983 року по 09.02.1984 рік, з 31.10.1986 року по 02.03.1987 рік, з 20.04.1987 року по 20.07.1987 рік за записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

З огляду на не здійснення відповідачем належного розгляду заяви позивача належним способом відновлення порушених прав останнього є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15.11.2023 року № 36 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 18.05.1980 року по 07.06.1982 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (в вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.