Справа № 280/7347/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 серпня 2024 року Справа № 280/7347/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відповідачів

Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов поданий адвокатом Леліковим С.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 до Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому позивач просить суд: зобов`язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти обтяження: номер запису про обтяження: 8896130, дата, час державної реєстрації: 20.07.2009 15:51:50, зареєстровано: реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н 16.07.2009, ВДВС Василівського РУЮ, головний державний виконавець Лук`янчук О.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_1 , Заявник: Відділ державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції.

В обґрунтування позову зазначає наступне:

«Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на майно Позивача накладено наступне обтяження:

номер запису про обтяження: 8896130, дата, час державної реєстрації: 20.07.2009 15:51:50, зареєстровано: реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н 16.07.2009, ВДВС Василівського РУЮ, головний державний виконавець Лук`янчук О.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_1 , Заявник: Відділ державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції.

Позивач не володіє інформацією на якій підставі чи при виконання якого виконавчого документа було накладено вказаний арешт.

З метою з`ясування вказаного, Позивачем було направлено запит на адресу Відповідача 2.

У відповіді № 5406/26-37 від 24.07.2024 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області було повідомлено, про відсутність виконавчих проваджень які були підставою для внесення до Державного реєстру речових прав відомостей про арешт

У зв`язку з неможливістю визначення типу виконавчого документа та органу, який його видав, позивач позбавлений можливості звернутися в порядку оскарження дій/бездіяльності державних виконавців в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» або іншого конкретного процесуального кодексу.

Невідомими є також наслідки виконавчого провадження, що унеможливлює здійснення оцінки правомірності чи не правомірності дії державного виконавця під час виконавчого провадження.

Разом із тим, наявність зазначеного обмеження порушує право Позивача на мирне володіння майном та змушує останнього звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Отже, предметом позову у відповідності до ст. 287 КАС України є зобов`язання відповідного суб`єкта владних повноважень зняти арешт, накладеного Відповідачем в 2009 році по не встановленому виконавчому документу».

Представник позивача подав письмову заяву в якій наполягав на задоволенні позову.

Відповідачами подано до суду відзиви на позовну заяву, в яких вони просили відмовити у задоволенні позову з підстав відсутності повноважень щодо виконавчого провадження по якому накладено арешт та через відсутність публічно-правового спору між сторонами.

Ухвалою судді від 12.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 09:00 год 20.08.2024.

Позивач у судове засідання не прибув. 20 серпня 2024 року за вх. № 38782 від представника позивач до суду надійшла заява, в якій представник просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника. Представник позивача на задоволені судом позовних вимог наполягає, зокрема зазначає, що неможливо ідентифікувати стягувача за виконавчим провадженням за яким накладено арешт.

Представник відповідача у відзиві просить суд розглянути справу без участі представника.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на майно Позивача накладено наступне обтяження, вимога про зобов`язання заявлена у позові:

номер запису про обтяження: 8896130, дата, час державної реєстрації: 20.07.2009 15:51:50, зареєстровано: реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н 16.07.2009, ВДВС Василівського РУЮ, головний державний виконавець Лук`янчук О.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_1 , Заявник: Відділ державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції.

Відповідач - Василівський відділ державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває в простої у роботі на підставі наказу Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 01.01.2023, при цьому компетенції відділу на період військового часу наказом Міністерства юстиції № 2869/5 від 08.07.2022 (зі змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України № 182/5 від 11.01.2023) покладені на іншого відповідача у справі - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що повідомлено останнім на звернення ОСОБА_1 у відповіді № 5406/26-37 від 24.07.2024 та у відзиві на позовну заяву.

У відзиві Відповідачем також наведено механізм передачі матеріалів виконавчого провадження за заявою учасника виконавчого провадження.

Крім цього у своїй відповіді від 24.07.2024 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило, про відсутність виконавчих проваджень які були підставою для внесення до Державного реєстру речових прав відомостей про арешт. Жодних додаткових відомостей як-то інформація про стягувача, про розмір боргу, про рішення на підставі якого здійснюється стягнення, відповідачами у відзивах не надано, що унеможливлює встановлення заінтересованих осіб в подальшій дії арешту.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На час накладення арешту на нерухоме майно позивача (обтяження вчинено на підставі постанови від 16.07.2009) умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентувались Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 7 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 1 статті 3 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Положеннями ч. 2 статті 3 Закону № 606-XIV передбачений перелік виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Положенням ч. 1 ст. 18 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону № 606-XIV за заявою стягувача з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про

відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 24 Закону № 606-XIV Державний виконавець

зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і

цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п`ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 50 Закону № 606-XIV Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до положень ст. 55 Закону № 606-XIV Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на

все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Арешт застосовується: для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає

наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 38 Закону № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Редакція частини 4 статті 59 ЗУ Закону № 606-XIV передбачала, серед підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини:

прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання;

за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику;

за наявності письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника може бути

звільнено з-під арешту за постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови державного виконавця про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається

сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту;

у всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Як передбачено частинами першою, другою статті 59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

За приписами частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону № 1404-VIII).

За обставин цієї справи право власності на нерухоме майно, на яке накладено арешт, не оспорюється та відсутні підстави для застосування механізму зняття арешту, встановленого частиною першою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Водночас у цій справі встановлено, що арешт накладений постановою державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження, б/н від 16.07.2009, при тому що в Автоматизованій системі виконавчого провадження та у відповідачів відсутні відомості про вказане виконавче провадження.

При цьому у відповіді № 5406/26-37 від 24.07.2024 відповідач підтвердив про неможливість ідентифікувати виконавче провадження, у межах якого був накладений арешт.

Відповідачем не доведено існування стосовно ОСОБА_1 виконавчих проваджень (ні відкритих, ні завершених), які б обумовлювали необхідність залишення чинним накладеного на його майно арешту, який безпосередньо порушує права позивача.

Отже, позов належить задовольнити.

В частині 1 ст. 287 КАС України зазначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на відсутність відомостей про виконавчий документ, та його видавника, про стягувача суд вбачає, що у позивача відсутні підстави для звернення до суду в порядку будь-якої іншої юрисдикції, одночасно з цим між позивачем та відповідачами у даній справі відсутній приватно-правовий спір, а питання зняття арешту пов`язане з не вчиненням відповідачами таких дій в самостійному порядку.

Керуючись статями 9, 77, 132, 139, 143, 243 - 246 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зняти обтяження: номер запису про обтяження: 8896130, дата, час державної реєстрації: 20.07.2009 15:51:50, зареєстровано: реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н 16.07.2009, ВДВС Василівського РУЮ, головний державний виконавець Лук`янчук О.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_1 , Заявник: Відділ державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дані учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач 1 - Василівський відділ державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська, 58; );

відповідач 2 - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська, 58, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 22 серпня 2024 року.

Суддя Р.В. Сацький