Справа № 620/8151/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року Чернігів Справа № 620/8151/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі також ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач), про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 31.01.2024 № 46 щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 17.10.1997 по 03.05.1999, з 19.01.1989 по 19.01.1990; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в теплогосподарстві Військової частини НОМЕР_1 з 17.10.1997 по 03.05.1999 та період роботи вантажником в «Облкооплісбудгоспторг» з 19.01.1989 по 19.01.1990 та призначити пенсію за віком з 19.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, проте рішенням від 31.01.2024 № 46 у призначенні пенсії за віком відмовлено. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки стаж його роботи підтверджується відомостями в трудовій книжці від 20.07.1981 серія НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 24.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки у наданій позивачем трудовій книжці від 20.07.1981 серія НОМЕР_2 у періоди: - з 19.01.1989 по 19.01.1990 запис про звільнення завірений нечітким відбитком печатки; - з 17.10.1997 по 03.05.1999 відсутня назва організації при прийнятті на роботу.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.01.2024 позивач у віці 60 років, звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії. Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 31.01.2024 № 46 відмовлено у призначенні пенсії позивачу за відсутності страхового стажу. Зокрема, не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки у періоди: - з 19.01.1989 по 19.01.1990 запис про звільнення завірений нечітким відбитком печатки; - з 17.10.1997 по 03.05.1999 відсутня назва організації при прийнятті на роботу.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788-XII ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( далі Порядок № 637 ).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Суд встановив, що трудова книжка від 20.07.1981 серія НОМЕР_2 , видана на ім`я ОСОБА_1 , містить всі необхідні записи про роботу позивача, а саме у періоди з 19.01.1989 по 19.01.1990 та з 17.10.1997 по 03.05.1999 відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Відтак, стаж роботи позивача підтверджується трудовою книжкою від 20.07.1981 серія НОМЕР_2 .

Щодо посилань відповідача, як на підставу правомірності прийняття спірного рішення, що у періоди: - з 19.01.1989 по 19.01.1990 запис про звільнення завірений нечітким відбитком печатки; - з 17.10.1997 по 03.05.1999 відсутня назва організації при прийнятті на роботу.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

ГУ ПФУ у Вінницькій області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Крім того, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

У свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17.

За умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 227/2041/17 та № 686/21006/16-а.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову в цій частині шляхом визнання протиправним оскаржуваного рішення та його скасування та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 19.01.1989 по 19.01.1990 та з 17.10.1997 по 03.05.1999, згідно трудової книжки від 20.07.1981 серія НОМЕР_2 , та повторно розглянути заяву від 25.01.2024.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсії за віком, задоволенню не підлягають, оскільки Пенсійний фонд України та його органи мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, тому є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень та зобов`язувати відповідача призначити позивачу пенсію.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 484,48 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фону у Вінницькій області від 31.01.2024 № 46.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 19.01.1989 по 19.01.1990 та з 17.10.1997 по 03.05.1999, згідно трудової книжки від 20.07.1981 серія НОМЕР_2 , та повторно розглянути заяву від 25.01.2024, з урахуванням правової оцінки, наданої судовим рішенням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні гривень 48 коп), сплачений відповідно до квитанції від 04.06.2024.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вул. Хмельницьке шосе, 7,м. Вінниця,Вінницька обл., Вінницький р-н,21028 .

Повний текст рішення виготовлено 23 серпня 2024 року.

Суддя І.І. Соломко