Справа № 140/6548/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6548/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Володимирської окружної прокуратури до Волинської обласної державної (військової) адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Володимирська окружна прокуратура звернулась із позовною заявою до Волинської обласної державної (військової) адміністрації про визнання протиправною бездіяльності з приводу невжиття заходів із виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), а також невнесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V) (охоронний номер 290-Вл) до Державного земельного кадастру; зобов`язання відповідно до вимог чинного законодавства України вчинити дії, спрямовані на виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), а також на внесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), до Державного земельного кадастру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Володимирською окружною прокуратурою під час вивчення стану використання земельних ділянок на території Павлівської сільської територіальної громади виявлено факт порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини, зокрема не виготовлення документації із землеустрою на земельні ділянки, на яких розташовані пам`ятки археології.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення занесений об`єкт культурної спадщини - пам`ятка археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл).

Згідно інформації Волинської обласної військової адміністрації від 12.04.2024 №3171/54/2-24 облікова документація на вказану пам`ятку, технічний звіт про встановлення меж земельної ділянки, на якій вона знаходиться, а також документація із землеустрою або проект землеустрою, науково-проектна документація щодо встановлення меж та режимів використання території пам`ятки у Волинській обласній військовій адміністрації відсутня.

Відповідно до інформації Департаменту пам`яткоохоронної діяльності Міністерства культури та інформаційної політики України від 06.06.2024 №06/15/5140-24 об`єкт культурної спадщини - пам`ятка археології місцевого значення Поселення (V), який розташований: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290- Вл), занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» за поданням Волинської обласної військової адміністрації від 30.01.2023 №628/17/2-23, яким надано перелік об`єктів культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини», та станом на 01.12.2022 не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Вказана пам`ятка зазначена у п. 56 переліку об`єктів культурної спадщини, які заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (додаток до Наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367).

При цьому, земельна ділянка під зазначеною пам`яткою археології не сформована, останній не присвоєно кадастровий номер, межі та цільове призначення, як землі історико-культурного призначення, не визначені, що впливає на порядок її використання, що підтверджується інформаціями Павлівської сільської ради від 17.04.2024 №640/02.1-05/2-24 та Волинської обласної військової адміністрації від 12.04.2024 №3171/54/2-24.

Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 07.06.2024 за №10-3-0.32-2411/2-24 документація із землеустрою (проекти землеустрою, технічна документація із землеустрою тощо), визначена ст. 25 Закону України «Про землеустрій» щодо земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології Поселення (V), охоронний номер 290-Вл, відсутня.

Також, ГУ Держгеокадастру у Волинській області у даній інформації зазначило, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про державну реєстрацію земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології Поселення (V), охоронний номер 290-Вл.

Поряд з цим, згідно інформації Павлівської сільської ради від 19.06.2024 №192/02.1-05/2-24 з 2021 року по 19.06.2024 до сільської ради заяви та клопотання щодо розроблення науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання території пам`ятки місцевого значення Поселення (V) не надходили.

Крім того, при порівнянні картографічних матеріалів зображення та місця розташування пам`ятки археології Поселення (V), які містяться у інформації Павлівської сільської ради від 17.04.2024 №640/02.1-05/2-24, із відкритими даними Державного земельного кадастру, встановлено, що відомості про відповідну земельну ділянку, на якій розташована згадана пам`ятка археології, до Державного земельного кадастру не внесені, земельна ділянка під зазначеною пам`яткою археології не сформована, останній не присвоєно кадастровий номер, межі та цільове призначення ділянки під пам`яткою не визначені.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду цим позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що облдержадміністрація затверджує лише науково-проектну документацію з визначення меж та режиму використання територій пам`яток археології місцевого значення і технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж території пам`ятки місцевого значення, після її замовлення та розроблення відповідними органами згідно із законодавством.

Вважає, що твердження прокуратури про те, що замовником науково-проектної документації є облдержадміністрація, а затверджує таку документацію її структурний підрозділ, є хибним та не відповідає нормам чинного законодавства.

Крім того, пам`ятка розташована на території Павлівської сільської територіальної громади Володимирського району Волинської області. Користувачем пам`ятки є Павлівська сільська рада, що підтверджується Охоронним договором, укладеним 25.06.2021 за №79-Вл між органом охорони культурної спадщини відділом гуманітарної політики Володимир-Волинської районної державної адміністрації в особі начальника відділу Голюк Н. О. з одного боку та користувачем Павлівською сільською радою в особі Павлівського сільського голови ОСОБА_1 з другого боку.

Згідно з пунктом 5 охоронного договору від 25.06.2021 №79-Вл Павлівська сільська рада зобов`язується утримувати Пам`ятку в належному санітарному, протипожежному і технічному стані. Утримувати територію пам`ятки упорядженою, не допускати використання цієї території для нового будівництва та задоволення інших господарських потреб, що можуть зашкодити пам`ятці; не робити будь-яких прибудов до пам`ятки, не переробляти її як ззовні, так і всередині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам`ятки без спеціального письмового дозволу органу охорони. Цим договором передбачені і інші зобов`язання користувача пам`ятки спрямовані на її захист. Договір є чинним до 2031 року.

Представник відповідача вважає, що облдержадміністрація не уповноважена законом вчиняти дії, спрямовані на виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки місцевого значення Поселення (V). Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що Волинська обласна державна адміністрація, як уповноважений орган на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, визначена відповідачем за позовом, оскільки самостійно допустила порушення та бездіяльність по відношенню до визначення меж та режимів використання земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології Поселення (V), охоронний номер 290-Вл.

Власником пам`ятки археології є держава в особі її розпорядника Волинської обласної державної адміністрації (Волинської обласної військової адміністрації).

У відповідності до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» рішення про затвердження науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання території пам`ятки приймається органом охорони культурної спадщини Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями - щодо територій пам`яток місцевого значення.

Тобто замовником науково-проектної документації є Волинська обласна державна адміністрація, а затверджує таку документацію її структурний підрозділ.

Зазначене також підтверджується і змістом наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», відповідно до якого об`єкт культурної спадщини - пам`ятка археології місцевого значення Поселення (V), який розташований: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за поданням Волинської обласної військової адміністрації від 30.01.2023 №628/17/2-23. Зокрема, п. 3 наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367 наказано Волинській обласній державній адміністрації забезпечити розробку та затвердження науково-проектної документації з визначення меж та режимів використання території пам`яток; розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж територій пам`яток культурної спадщини, зазначених у додатку, межі яких не визначені у встановленому порядку до 25.05.2022.

Щодо наведеного відповідачем у відзиві посилаючись на положення абз 2 ч. 4 ст. 33-4 Закону України «Про охорону культурної спадщини», відповідно до якого замовником науково-проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, на території якої розташована пам`ятка.

Разом з тим, даний абзац, поряд із виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, на території якої розташована пам`ятка, передбачає те, що замовником науково-проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки є також власник пам`ятки чи уповноважені ним особи.

Тобто, замовниками науково-проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки можуть бути як виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, на території якої розташована пам`ятка, так і власник пам`ятки.

У даному випадку при визначенні замовника науково-проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки визначальним є той факт, хто є власником пам`ятки (у спірних правовідносинах - Волинська обласна державна (військова) адміністрація).

Крім того, у відповідності до положень абз 12 ч. 4 ст. 33-4 Закону України «Про охорону культурної спадщини» замовником науково-проектної документації у сфері охорони культурної спадщини, до якої входить науково- проектна документація щодо меж і режимів використання території пам`ятки, є землевласник, землекористувач або власник будівлі, споруди, що розташована на території щодо якої відповідно до цього Закону визначаються обмеження у використанні земель.

Таким чином, положення абз 2 та абз 12 ч. 4 ст. 33-4 Закону України «Про охорону культурної спадщини» прямо визначають те, що замовником науково- проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V) є її власник (щодо пам`ятки археології) та землевласник (щодо земельної ділянки, на якій пам`ятка археології розташована), тобто Волинська обласна державна адміністрація.

Вважає, що аргументи відповідача щодо наявності охоронного договору, ніяким чином не знімає з відповідача обов`язку щодо виготовлення науково- проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), як її власника та власника землі під нею.

Просив адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення занесений об`єкт культурної спадщини - пам`ятка археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл).

Відповідно до інформації Департаменту пам`яткоохоронної діяльності Міністерства культури та інформаційної політики України від 06.06.2024 №06/15/5140-24 об`єкт культурної спадщини - пам`ятка археології місцевого значення Поселення (V), який розташований: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290- Вл), занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» за поданням Волинської обласної військової адміністрації від 30.01.2023 №628/17/2-23, яким надано перелік об`єктів культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини», та станом на 01.12.2022 не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Вказана пам`ятка зазначена у п. 56 переліку об`єктів культурної спадщини, які заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (додаток до Наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.07.2023 №367).

При цьому, земельна ділянка під зазначеною пам`яткою археології не сформована, останній не присвоєно кадастровий номер, межі та цільове призначення, як землі історико-культурного призначення, не визначені, що впливає на порядок її використання, що підтверджується інформаціями Павлівської сільської ради від 17.04.2024 №640/02.1-05/2-24.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) та статтею 53 КАС України.

Так, згідно з частинами першою, третьою статті 23 Закону №1697-VII представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За змістом частини четвертої статті 23 Закону №1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону №1697-VII передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

За приписами частин третьої - п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З наведеного висновується, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

На думку суду, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві заступник керівника Володимирської окружної прокуратури обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Зокрема, звернення до суду з позовом у цьому випадку обумовлено бездіяльністю Волинської обласної державної (військової) адміністрації щодо не виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку, на якій розташована пам`ятка археології.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України від 08.06.2000 №1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон №1805-ІІІ).

Згідно з визначеннями, які наведені у статті 1 Закону №1805-ІІІ:

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Статтею 6 Закону №1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини.

Так, згідно з частиною 2 вказаної статті до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, серед іншого, належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках місцевого значення, історико-культурних заповідних територіях та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані об`єктів культурної спадщини; підготовка пропозицій та проектів розпоряджень щодо проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об`єктів культурної спадщини, відповідного використання пам`яток та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади; виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до підпункту 6 пункту «а» частини першої статті 31 Закону України 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР (далі -Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад серед власних (самоврядних) повноважень передбачені, у тому числі, підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Підпунктом 10 пункту «б» вказаної статті Закону №280/97-ВР до делегованих повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради віднесено забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.

Згідно з частиною шостою статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

У відповідності до частини першої статті 14-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» рішення про затвердження науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання території пам`ятки приймається органом охорони культурної спадщини Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями - щодо територій пам`яток місцевого значення.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначені Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля тощо.

Статтею 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Приписами статті 17 Земельного кодексу України також визначено повноваження державних адміністрацій у розпорядженні землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частини другої статті 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Згідно статті 30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до абз. 2 частини четвертої статті 33-4 Закону України «Про охорону культурної спадщини», замовником науково-проектної документації у сфері охорони культурної спадщини є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, на території якої розташована пам`ятка, власник пам`ятки чи уповноважені ним особи - щодо науково-проектної документації з визначення режиму використання пам`ятки (частини пам`ятки), меж і режимів використання території пам`ятки, зон охорони пам`ятки.

Разом з тим, даний абзац, поряд із виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, на території якої розташована пам`ятка, передбачає те, що замовником науково-проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки є також власник пам`ятки чи уповноважені ним особи.

У відповідності до положень абз 12 ч. 4 ст. 33-4 Закону України «Про охорону культурної спадщини» замовником науково-проектної документації у сфері охорони культурної спадщини, до якої входить науково- проектна документація щодо меж і режимів використання території пам`ятки, є землевласник, землекористувач або власник будівлі, споруди, що розташована на території щодо якої відповідно до цього Закону визначаються обмеження у використанні земель.

Тобто, замовниками науково-проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки можуть бути як виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, на території якої розташована пам`ятка, так і власник пам`ятки.

У даному випадку при визначенні замовника науково-проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки визначальним є той факт, хто є власником пам`ятки у спірних правовідносинах.

Як встановлено судом, місцезнаходження Пам`ятки Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл).

Пам`ятка археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл) перебуває на державному обліку в Волинській обласній державній адміністрації відповідно до переліку об`єктів культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», та не включених до Державного реєстру нерухомих пам`яток України».

Разом з тим, відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, крім технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж території пам`ятки місцевого значення, її зони охорони, меж історико-культурного заповідника місцевого значення, що затверджується органом охорони культурної спадщини Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини не пізніше 30 календарних днів до її затвердження публікується на офіційному веб-сайті органу охорони культурної спадщини, уповноваженого здійснювати її затвердження.

Суд враховує, що положення абз 2 та абз 12 ч. 4 ст. 33-4 Закону України «Про охорону культурної спадщини» прямо визначають те, що замовником науково- проектної документації щодо меж і режимів використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V) є її власник (щодо пам`ятки археології) та землевласник (щодо земельної ділянки, на якій пам`ятка археології розташована), в даному випадку пам`ятка культурної спадщини перебуває на державному обліку саме у відповідача, відтак, замовником науково- проектної документації є Волинська обласна державна адміністрація, а затверджує таку документацію її структурний підрозділ.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Позивачем доведено правомірність звернення до суду з позовом та наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Волинської обласної державної адміністрації з приводу невжиття заходів із виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), а також невнесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V) (охоронний номер 290-Вл) до Державного земельного кадастру та зобов`язання відповідно до вимог чинного законодавства України вчинити дії, спрямовані на виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), а також на внесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), до Державного земельного кадастру.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем свідки у справі не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Волинської обласної державної (військової) адміністрації з приводу невжиття заходів із виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), а також невнесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V) (охоронний номер 290-Вл) до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Волинську обласну державну (військову) адміністрацію відповідно до вимог чинного законодавства України вчинити дії, спрямовані на виготовлення документації щодо встановлення меж та режиму використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), а також на внесення відомостей про межі та режими використання території пам`ятки археології місцевого значення Поселення (V), яка розташована: Волинська область, Володимирський район, Павлівська ОТГ, с. Милятин, за 0,35 км на південь від східної околиці села (охоронний номер 290-Вл), до Державного земельного кадастру.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Володимирська окружна прокуратура (44700, Волинська область, місто Володимир, вулиця Драгоманова, 31, код ЄДРПОУ )

Відповідач: Волинська обласна державна (військова) адміністрація (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, )

Суддя В.В. Дмитрук