Справа № 120/10039/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

26 серпня 2024 р. Справа №120/10039/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до В.о. голови Вінницького апеляційного суду Ігоря Стадника про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до В.о. голови Вінницького апеляційного суду Ігоря Стадника про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 02.08.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України та встановлено термін для усунення визначених у ній недоліків, шляхом:

- надання доказів сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за наступними реквізитами: одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд;

- надання копії реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача.

21.08.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява щодо виконання ухвали суду від 02.08.2024. До заяви, окрім іншого, долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору. На підтвердження майнового стану до матеріалів позовної заяви додано копію довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 28.05.2024 та довідку ГУ ПФУ у Вінницькій області від 29.05.2024 № 2128 із зазначенням про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця та Вінницький р-н), та не отримує пенсію та соціальні виплати згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визначаючись щодо поданих документів на підтвердження відсутності у позивача доходу, суд зауважує, що відповідно до частини 2 статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами частин 4, 5 статті 94 КАС України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Однак, позивачем в порушення вказаних вимог до позовної заяви надано копії письмових доказів не завірені належним чином, а саме: не містять відміток "копія", "з оригіналом згідно", дати здійснення завірення копії, підпису та ПІБ особи, яка завірила вказані копії.

Отже, зазначені підтверджуючі документи, не приймають до уваги, адже їх не можна оцінювати, як належні та допустимі докази.

Також, вирішуючи клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Поряд з цим, звертаю увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення, як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 09 вересня 2019 (справа №215/5482/17), є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість якого пов`язується з майновим станом особи.

Верховний Суд вказав, що Закон України "Про судовий збір" не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 р. у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява №71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява №73547/01).

Стаття 44 КАС України передбачає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 75 - 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Варто зазначити, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити розмір його річного доходу за попередній календарний рік та зробити висновки щодо його майнового стану, які б стали підставою для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Так, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та відомості з ГУ ПФУ відносно отримання доходів згідно лише Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на які вказано позивачем, за умови їх належного засвідчення, не виключають можливості отримання скаржником інших доходів, зокрема, від Управління праці та соціального захисту населення, Державного центру зайнятості, відомостей від яких подано не було.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 9901/988/18.

Зокрема, факт відсутності офіційних доходів не є безперечним підтвердженням наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки скаржник може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, тощо.

Аналогічна правова позиція з даного питання висловлена у Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.04.2022 року у справі № 9901/377/21 та Шостий апеляційний адміністративний суд від 24.07.2024 у справі № 120/3223/24.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не наведено.

Також, в увалі суду від 02.08.2024 було звернуто увагу позивача на те, що в позовній заяві ним вказано свій РНОКПП - НОМЕР_1 , тоді як в долученій до позовної заяви довіреності від 06.12.2023 вказано, що ОСОБА_1 присвоєно РНОКПП - НОМЕР_2 .

Обставини того, що до матеріалів позовної заяви було долучено копію довіреності від 06.12.2023 підтверджується актом Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2024, із якого слідує, що така довіреність була надана ОСОБА_2 на підтвердження своїх повноважень. Також вказано, що відповідна довіреність не вказана в додатках до позовної заяви.

Таким чином, з огляду на вказану вище невідповідність, а також враховуючи те, що відповідна інформація у відповідності до положень ч. 5 ст. 246 КАС України, є обов`язковою для зазначення в рішенні суду, позивачу було запропоновано надати копію свого реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Втім, відповідні вимоги ухвали позивачем виконано не було, що, в свою чергу, також унеможливлює перевірити належність позивачу вказано ним РНОКПП та достовірність поданої ним довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за РНОКПП НОМЕР_2 .

З огляду на вищевказане, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на майновий стан слід відмовити.

Підсумовуючи зазначене, а також враховуючи те, що у запропонований термін позивач не виконав вимоги ухвали від 02.08.2024 про залишення позовної заяви без руху в частині усунення недоліків щодо сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. за звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до В.о. голови Вінницького апеляційного суду Ігоря Стадника про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна