Справа № 201/14460/23
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/201/13/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 р. м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., вивчивши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мартиненка Олега Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначила, що постановою серії БАД № 796495 від 14.11.2023р. її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680грн на користь держави, позаяк 14.11.2023р., о 13.30год, по вул. Гусенка, 13 в м. Дніпрі начальник дільниці «Правобережна-1» ОСОБА_1 була відповідальною особою з проведення робіт з обрізки дерев, не погодила відповідну схему організації дорожнього руху з підрозділом Національної поліції та не відгородила місце проведення робіт згідно норм державних стандартів, чим порушила вимоги п. 32.1 Правил дорожнього руху України (далі нерозбірливо).

Позивач не вчиняла порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до статей 6-9 Закону України "Про дорожній рух" власником вулично-шляхової мережі м. Дніпра є міська рада.

Позивач згідно своєї посадової інструкції не є особою, яка відповідальна за забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно відповідного договору між міськвиконкомом та Комунальним підприємством "ДНІПРОДОРСЕРВІС» сфера забезпечення безпеки дорожнього руху у розрізі встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху покладається на дане комунальне підприємство.

Схема організації дорожнього руху погоджена.

На пред`явлених позивачу фотознімках не зафіксовані обставини, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, оскільки на них зображений автокран, який не проводить ніяких робіт і стоїть в огородженому місці, за забором, де здійснювати рух неможливо.

Відтак просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надав відзив, яким позов не визнав, зазначивши, що 14.11.2023р. поліцейським Управління, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 140 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., в якій зазначено про те, що позивач, 14.11.2023р. о 13.20, в м. Дніпро, по вул. Гусенка, в районі будинку 13, була відповідальною особою з проведення робіт з обрізки дерев, не погодивши відповідну схему організації дорожнього руху з підрозділом Національної поліції та не огородила місце проведення робіт згідно норм державних стандартів, чим порушила вимог п. 32.1 Правил дорожнього руху України та п. 1.5.1.4 ДСТУ 8749-2017.

Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інетрукції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожного руху.

Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь-яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Відповідно до п. 32.1. Правил дорожнього руху України, 3 уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються:

а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах підприємств, установ та організацій: адміністративних приміщень

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п?яти механічних транспортних засобів;

в)порядок буксирування двох і більше транспортних засобів;

3 органами Національної поліції узгоджуються також и забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Відповідно до п. 5.1.4 ДСТУ 8749:2017 «Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», до облаштування зони дорожніх робіт відповідно до вимог цього стандарту заборонено здійснювати будь-які дорожні роботи, а також завозити будівельні матеріали, конструкції, ДБМ тощо.

Відповідно до п. 5.1.1 ДСТУ 8749:2017 «Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт». обмеження чи заборона дорожнього руху під час проведення дорожніх робіт установлюють на підставі ордера, відповідно до вимог статті 26 Закон України «Про дорожній рух».

Примітка. Підприємства та організації, які виконують дорожні роботи. мають завчасно повідомити відповідні державні органи управління чи органи місцевого самоврядування, у власності яких знаходиться дорога чи вулиця [1]. про місце, тривалість та характер дорожніх робіт.

Відповідно до п. 6.1.1 ДСТУ 8749:2017 «Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», першочергові заходи з ОДР завжди мають бути забезпечені чітким позначенням та огородженням зони дорожніх робіт, а не тільки встановленням обмежень швидкості.

Частиною 3 статті 140 КУпАП передбачено, що порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів. - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб?єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 3 частини і статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об?єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Також звертає увагу на те, що й позивач має доводити свою позицію у справі, КАС України закріплює цей обов`язок не лише за суб`єктом владних повноважень.

Відповідач ОСОБА_2 , інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, подав тотожний відзив, у задоволенні позову просить відмовити.

Правом подання відповіді на відзив позивач не скористалася.

Також слід зазначити, що з 01.03.2023р. головуючий обрана слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

В період з 01.01.2024р. по 12.08.2024р. в провадження надійшло понад 1 000 клопотань слідчих/прокурорів 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, скарг, розгляд яких є невідкладним, а всього за цей період отримано понад 1 500 справ та матеріалів.

За положеннями ч.8 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідчий суддя не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції, проте здійснення ним повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні враховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення.

Враховуючи, що дотепер інших заяв по суті справи від учасників процесу не отримано, заходи повідомлення про вже отримані вжиті, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії постанови серії БАД № 796495 від 14.11.2023р., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680грн на користь держави, позаяк 14.11.2023р., о 13.30год, по вул. Гусенка, 13 в м. Дніпрі начальник дільниці «Правобережна-1» ОСОБА_1 була відповідальною особою з проведення робіт з обрізки дерев, не погодила відповідну схему організації дорожнього руху з підрозділом Національної поліції та не відгородила місце проведення робіт згідно норм державних стандартів, чим порушила вимоги п. 32.1 Правил дорожнього руху України (далі нерозбірливо).

Згідно копії постанови, позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.2, 3 ст. 140 КУпАП, тому із застосуванням ст.36 КУпАП на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680грн.

Санкція ч.2 ст. 140 КУпАП передбачає порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Санкція ч.3 ст. 140 КУпАП передбачає порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів

За положеннями ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З поданих позивачем фото вбачається, що місце проведення робіт не на автомобільній дорозі. Місце провадження робіт огороджено забором, це прилегла до будівлі територія. Автокран стоїть на огородженій ділянці, за забором. Автомобільна дорога розташована ліворуч від огорожі, між огорожею та дорогою - зелена зона та пішохідний тротуар.

Відтак з цих фото не встановлено проведення робіт на автомобільній дорозі.

Складена схема організації дорожнього руху на період робіт КП «Міськзеленбуд» на території м. Дніпро перевірена УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (І.Яворський), термін дії відповідно ордеру, але не пізніше 31.12.2023р., погоджена начальником УПП в Дніпропетровській області Калюжним А., затверджена головним інженером КП «Міськзеленстрой» Білоус І.

Оскаржувана постанова складена 14.11.2023р., тобто раніше.

Позивач як начальник дільниці «Правоборежна-1» КП «Міськзеленбуд» за розпорядженням головного інженера Білоуса І. виконувала вже погоджені роботи з видалення дерев за адресою: вул. Гусенка, 13 в м. Дніпрі згідно акту № 681 від 06.11.2023р., рівно як і начальники інших дільниць.

Її посадова інструкція не передбачає погодження з Національною поліцією проведення робіт на автомобільних дорогах, позивачка виконавець вже узгодженого, а місце виконання робіт облаштовано відгороджено вертикальними дерев`яними щитами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Статтею 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, за змістом п. 3 ч. 1 якої постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено основні повноваження поліції.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення статті 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 245 КУпАП, унормовано, зокрема, що завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню, зокрема, наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Зі змісту наведених норм убачається та положень п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності складу і події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних (об`єкт, об`єктивна сторона) і суб`єктивних ознак (суб`єкт, суб`єктивна сторона), за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Частина 3 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Так, об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктом правопорушення може бути як посадова особа так і громадянин.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які кореспондується в цьому випадку з вимогами Правил дорожнього руху України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

П.32.1 ПДР України зазначено, що з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються:

а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів;

в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів;

З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оцінюючи наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 140 КУпАП, суд враховує, що згідно поданого відзиву та матеріалів справи, суб`єктом владних повноважень не забезпечено у цій справі належним чином розкриття в оскаржуваній постанові об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Схема організації дорожнього руху на період робіт КП «Міськзеленбуд» на території м. Дніпро погоджена УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місце виконання робіт облаштовано, роботи проводяться на прилеглій до нежитлової будівлі території.

Отже, відповідачем не було надано до суду жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що викладені у відзиві доводи стосовно правомірності винесення оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження. До відзиву відповідачем не додано достатніх та допустимих доказів, з яких можливо встановити наявність усіх ознак складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням прохальної частини позовної заяви, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем - судовий збір в розмірі 605,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мартиненка Олега Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову інспектора ВБДР Управління патрульної поліції а Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Мартиненка Олега Сергійовича від 14 листопада 2023 року серії БАД № 796495 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою та частиною третьою статті 140 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Покопцева Д.О.