Справа № 127/8321/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/8321/24
Провадження № 2-а/127/54/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Яцишин Андрій Володимирович, до Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №1463730 від 17 лютого 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

вимоги позивача: постанову серії ЕНА №1555407 від 29.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно нього скасувати та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень та сплачений ним судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Яцишин А.В., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №1463730 від 17 лютого 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (1-4).

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи ( у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з постановою серії ЕНА №1555407 від 29.02.2024 на нього накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Вважає зазначену постанову такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства та такою, що містить неправдиві відомості, з огляду на наступне.

Так, як зазначено в оскаржуваній постанові, 29.02.2024 Гуйва вулиця АД М21 км 185 водій рухався по вул. Бердичівське шосе та здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора (перехрестя Бердичівське шосе - Зарічани), чим порушив п. 8.7.3 є ПДР - порушення проїзду на заборонений сигнал - поєднаний червоний і жовтий сигнал, що заборонено. Однак, жодних правил дорожнього руху 29.02.2024 він не порушував, рух транспортного засобу, яким він керував, здійснювався виключно в межах таких правил. До оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би вказував на вчинення ним адміністративного правопорушення або за наслідком якого, можна було б чітко встановити наявність вчиненого правопорушення. Крім того, в тексті постанови, а саме в графі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» є відмінними місця нібито вчиненого ним правопорушення, на початку опису вказується Гуйва вулиця АД М21 км 185, після чого зазначається вул. Бердичівське шосе. З наведеного не вбачається за можливе встановити місце вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення та взагалі встановити наявність чи відсутність такого. Таким чином, розгляд справи відбувся формально, без дотримання встановленого чинним законодавством порядку розгляду таких справ та з порушенням і не забезпеченням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Сама по собі оскаржувана постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, фактично його притягнуто до адміністративної відповідальності без наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення та доказів такого правопорушення. Враховуючи вищезазначене, позивач просив постанову серії ЕНА №1555407 від 29.02.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень та сплачений ним судовий збір.

На адресу відповідачів судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ними отримані.

Від представника відповідачів за довіреністю ОСОБА_2 02 травня 2024 року до суду надійшов відзив, у якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки вимоги позивача є безпідставними, а постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд розглянув справу у відсутність сторін, за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕНА №1555407, 29.02.2024 о 22:10:59 в с. Гуйва, вулиця АД М21, км 185 водій ОСОБА_1 , рухаючись транспортним засобом - автомобілем марки «Fiat Nuovo Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Бердичівське шосе, здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора (перехрестя Бердичівське шосе - Зарічани), чим порушив п. 8.7.3. є. ПДР - порушення проїзду на заборонений сигнал - поєднаний червоний і жовтий сигнал, що заборонено, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника.

Як зазначив позивач у своєму позові, жодних правил дорожнього руху 29.02.2024 він не порушував, рух транспортного засобу, яким він керував, здійснювався виключно в межах таких правил. До оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би вказував на вчинення ним адміністративного правопорушення або за наслідком якого, можна було б чітко встановити наявність вчиненого правопорушення.

Судом досліджено відеозапис з автомобільного реєстратора працівників поліції № video _ 2024-04-23_17-36-45, який був наданий суду представником відповідача, з якого вбачається, що позивач проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім усього, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності у відповідній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, подальше посилання поліцейських в суді на наявність такого відеозапису та надання його як доказу в суді (у разі оскарження) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи інспектор поліції здійснював відеофіксацію на нагрудну камеру поліцейського - портативний відеореєстратор Motorola №475823, який зазначив, у відповідності до ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові.

Пунктом 8.7.3. «ґ» ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, передбачено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пунктом 8.7.3. «в» ПДР України встановлено, що зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Положеннями п. 8.10 ПДР України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Інспектор поліції, у відповідності до ст. 279 КУпАП, повідомив про початок розгляду справи, роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача у графі 8 оскаржуваної постанови та оглянутим відеозаписом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував те, що правопорушення він не вчиняв або що його вина у цьому відсутня. Доводи представника відповідачів щодо правомірності винесення працівником поліції оскаржуваної постанови позивачем не спростовані.

Що стосується твердження позивача, що в тексті постанови, а саме в графі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» є відмінними місця нібито вчиненого позивачем правопорушення, на початку опису вказується Гуйва вулиця АД М21 км 185, після чого зазначається вул. Бердичівське шосе і з наведеного не вбачається за можливе встановити місце вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення та взагалі встановити наявність чи відсутність такого. То з цього приводу слід зазначити, що у своєму відзиві на позов представник відповідачів зазначив, що з відеозаписів з автомобільного реєстратора працівників поліції зафіксовано проїзд позивача на заборонений жовтий сигнал світлофору. Вказаний відеозапис свідчить, що швидкість, з якою рухався позивач, була значною, і не показувала на намагання позивача зупинитись відповідно до п. 8.10. ПДР України. Зреагувавши на вказане порушення, поліцейські одразу прослідували за автомобілем позивача. Прослідкувавши за автомобілем позивача доволі довгу відстань, останнього було зупинено у межах с. Гуйва, де безпосередньо і відбувся розгляд справи. Вказані обставини, на думку суду, є переконливими і нічим не спростовуються.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення - здійснення проїзду перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, інспектором поліції правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1555407 від 29.02.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем було надано належні докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином постанова серії ЕНА №1555407 від 29.02.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 122, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Яцишин Андрій Володимирович, до Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №1555407 від 29.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2024 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК