Справа № 380/17505/24
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2024 рокусправа № 380/17505/24
м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Лунь З.І. перевірила матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79000, м.Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ), в якому із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 19.08.2024 просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 №325о/с «Про особовий склад», в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора роти №2 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП;

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 29.07.2024 року №2925 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників ГУНП у Львівській області» в частині застосування до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із служби в поліції;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.08.2024 № 462 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України»

-поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, з 15.06.2024;

-визнати протиправною відмову ГУНП у Львівській області щодо видання наказу про звільнення позивача за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»;

-зобов`язати ГУНП у Львівській області повторно розгляну рапорт капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про звільнення зі служби на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлені вимоги щодо форми, змісту позовної заяви, порядку її подання.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя встановила, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Слід мати на увазі, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства , пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії ).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Також слід враховувати, що поважними причинами пропущення строку, передбаченого для звернення до адміністративного суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За матеріалами позовної заяви позивач не згоден, крім іншого, з наказом ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 №325о/с «Про особовий склад», в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора роти №2 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП на рівнозначну посаду, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби за ч. 1, ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з доводами позовної заяви з вищевказаним наказам позивача було ознайомлено 21.06.2024. Таким чином, строк для звернення до суду з приводу оскарженого вказаного наказу сплив 21.07.2024.

З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 10.08.2024, тобто з порушенням місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд констатує, що позивачем разом з позовною заявою до суду не надано заяви про поновлення пропущеного ним строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до п. 7 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначається відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Порушуючи вимоги п.7 ч.5 ст.160 КАС України, позивачем в позовній заяві не вказано, чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зокрема наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Порушуючи вимоги зазначеної статті, у позовній заяві не було зазначено щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з п.9 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суддя вказує на те, що у позовній заяві позивачем не обґрунтовано порушення оскаржуваними відповідачами прав, свобод, інтересів позивача, що не відповідає вищенаведеному процесуальному положенню.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2024 році дорівнює 1211,20 грн.

З матеріалів позовної заяви видно, що позивач до позовної заяви доказів сплати судового збору за подання даного адміністративного позову не додав.

З матеріалів позовної заяви видно, що позивач подав позов, який містить три вимоги немайнового характеру.

Проте по тексту адміністративного позову зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 №325о/с «Про особовий склад», в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора роти №2 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП, то за цю позовну вимогу підлягає сплаті судовий збір, оскільки стосується не звільнення заявника з роботи.

Тобто, згідно зі статтею 77 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закон №580), проходження служби в поліції припиняється наказами керівників, що передбачає собою, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина 1 ст.59 Закону №580).

Частиною 1 статті 48 Закону №580 визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частини 9 статті 65 Закону №580).

Таким чином, звільнення позивача з посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції не є припиненням проходження служби в поліції, а відповідно і звільненням з роботи.

Так, з матеріалів позовної заяви видно, що відповідно до оскаржуваного наказу позивача не було звільнено зі служби в Національній поліції України, натомість мало місце переведення позивача для подальшого проходження служби на посаду старшого інспектора роти №2 батальону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький).

Відтак, в даному випадку вбачається переміщення позивача без звільнення зі служби, позивач в результаті такого переміщення не втрачає роботу, продовжує службу в органах Національної поліції України, отримує грошове забезпечення, тому позов не є позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, з огляду на що не підпадає під дію п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 29.07.2024 №2925 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників ГУНП у Львівській області» в частині застосування до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із служби в поліції та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.08.2024 № 462 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України» то суд зазначає, що позивач за ці вимоги звільнений від сплати судового збору.

Щодо позовної вимоги про поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, з 15.06.2024, то суд зазначає, що позивач за цю вимогу також звільнений від сплати судового збору.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною відмову ГУНП у Львівській області щодо видання наказу про звільнення позивача за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» та зобов`язання ГУНП у Львівській області повторно розгляну рапорт капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про звільнення зі служби на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», то суд зазначає, що за звернення до суду з цією позовною вимогою підлягає сплаті судовий збір.

Отже, позивачу належить сплатити судовий збір в розмірі 3633,60грн.

Слід зазначити, що відомості про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Львівського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (http://adm.lv.court.gov.ua) в розділі Судовий збір, а також автоматично розрахувати та сформувати квитанцію для сплати судового збору.

Належним документом про сплату судового збору в розумінні вищевказаного Закону, є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення (оригінал).

Крім цього, відповідно до ч.4 ст. ст. 161 КАС України встановлено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Представником позивача не надано доказів на підтвердження викладених обставин у позовній заяві, зокрема послужного списку позивача чи документів, які стосується проходження позивачем служби в поліції, а також матеріалів дисциплінарного провадження.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, представник позивача зазначив, що ним до відповідача скеровано адвокатський запит щодо отримання інформації що стосується обставин справи.

Також зазначає, що згодом буде подано відповідні докази, оскільки на момент подачі позову зазначені докази у позивача відсутні, або буде просити суд витребувати, а саме: копію подання заступника начальника ГУНП від 14.06.2024; копію наказу Національної поліції України від 07.06.2024 №615 «Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції»; копію всіх матеріалів службового розслідування, в тому числі які стали підставою для його призначення за наслідками якого прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 наказом ГУНП у Львівській області від 29.07.2024 №2925 дисциплінарного стягнення; довідку про вислугу років ОСОБА_1 , в тому числі на військовій службі або в службі в органах внутрішніх справ, Національної поліції; копію висновку військово-лікарської комісії щодо придатності для служби в поліції на відповідній посаді ОСОБА_1 .

Водночас, суддя зазначає, що основним завданням адвоката є вжиття всіх можливих, передбачених законом заходів, спрямованих на захист порушеного чи оспорюваного права, в тому числі й шляхом звернення до суду.

Вже на стадії підготовки матеріалів та звернення до суду адвокат має вживати заходи для самостійного отримання додаткових доказів шляхом запиту інформації, яка стосується предмета спору у відповідних посадових осіб, підприємств, установ та організацій. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право звертатися з адвокатськими запитами (у тому числі щодо отримання копій документів) до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). Разом з тим, слід вказати, що основними причинами штучних перешкод, що створюються службовими, посадовими особами підприємств, установ, організацій під час надходження та розгляду запитів адвоката, у більшості випадків, є зловживання такими особами своїм становищем, поєднане з використанням неточного формулювання правових норм.

Прийняття судом до свого провадження позовної заяви, скарги, заяви породжує для представника певні обов`язки та наділяє їх певними процесуальними правами. При цьому, варто зазначити, що процесуальне представництво адвоката містить у собі два види правовідносин між адвокатом і клієнтом та між адвокатом і судом. Саме тому у процесі судового розгляду справи завданням адвоката є не лише захист суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів осіб, а й сприяння суду у всебічному, повному й об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Як встановлено, представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо отримання документів в обгрунтування позову 10.08.2024, який в свою чергу ще не отриманий відповідачем.

Суд зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», у відповідача не сплив строк для наданні відповіді на запит, як і відсутня відмова відповідача на адвокатський запит щодо отримання доказів.

Суд вказує, що ст. 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено можливість адвоката звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Частиною 2 ст. 24 зазначеного Закону, визначено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Суд звертає увагу, що посадові особи підприємств та державних органів у разі ненадання (несвоєчасного надання) відповіді на адвокатські запити визнаються винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Таким чином, у адвоката наявні всі можливості для надання доказів, витребовуваних судом у зв`язку з посиланням позивача на обгрунтування власної позиції.

Суддя зазначає, що подання позовної заяви без додержання вимог, передбачених ст.160 КАС України є підставою для залишення її без руху.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 вказаного Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно надати певний строк для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160 КАС України для усунення вказаних недоліків, а саме: подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази, що підтверджують поважність причин його пропуску; чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та перелік таких заходів, якщо вони здійснювалися; зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; надати письмові докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги (послужний список чи документи, що стосуються проходження позивачем служби в поліції; подання заступника начальника ГУНП від 14.06.2024; копію наказу Національної поліції України від 07.06.2024 №615 «Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції»; матеріали службового розслідування, в тому числі які стали підставою для його призначення за наслідками якого прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 наказом ГУНП у Львівській області від 29.07.2024 №2925 дисциплінарного стягнення; довідку про вислугу років ОСОБА_1 , в тому числі на військовій службі або в службі в органах внутрішніх справ, Національної поліції; висновок військово-лікарської комісії щодо придатності для служби в поліції на відповідній посаді ОСОБА_1 ); надати докази сплати судового збору у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В :

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Позивачу встановити десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали, шляхом представлення позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. 160 КАС України.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лунь З.І.