Справа № 140/6393/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/6393/24 пров. № А/857/21793/24

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Курилець А. Р., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 140/6393/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Госпітальної військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року повернуто позивачу адміністративний позов ОСОБА_1 до Госпітальної військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення, при цьому відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене судове рішення постановлено 15 липня 2024 року, копію якого отримано скаржником 23 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу подано 14 серпня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Скаржником разом з апеляційною скарзою подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яка обґрунтована тим, що строк апеляційного оскарження пропущено через здійснення рф ракетних обстрілів та вимкнення електроенергії.

Апеляційний суд наголошує, що норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі «Скорик проти України» Суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них. У справі «Зубак проти Хорватії» (Zubac v. Croatia) ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, у якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania)).

ЄСПЛ неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постійними повітряними тривогами, під час яких зачиняються відділення «Укрпошти», позивач не зазначив обставин, які дійсно перешкоджали йому впродовж 15 днів з моменту отримання оскаржуваної ухвали надіслати апеляційну скаргу в паперовій формі засобами поштового зв`язку, зокрема, але не виключно, через Укрпошту, або скерувати таку в електронній формі.

Верховний Суд в постанові від 06 червня 2024 року в справі № 559/2655/23 звернув увагу, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки воєнний стан на території України оголошено 24 лютого 2022 року і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли російською федерацією населених пунктів України, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, проте такі атаки не проводяться щодня, оскільки це складний логістичний процес. Разом із цим, судочинство в Україні продовжує здійснюватися у встановленому Законом порядку. Не було встановлено в Україні й повного припинення роботи банківських устав, комунальних служб та/або поштового зв`язку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) вказано, що введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати апеляційну скаргу (наприклад виїзд з місця проживання у зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо). Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки у зв`язку із запровадженням такого не може вважатися поважною причиною пропуску цих строків.

Так, скаржник отримав ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви 23 липня 2024 року, однак апеляційну скаргу подав лише 14 серпня 2024 року.

Апеляційний суд констатує, що в зазначений період було оповіщено про 10 повітряних тривог на території, де проживає позивач:

1) 24 липня 12:31 - 13:11, тривалість 39 хв.

2) 26 липня 00:11 - 00:29, тривалість 18 хв.

3) 30 липня 20:06 - 20:24, тривалість 18 хв.

4) 31 липня 02:39 - 03:27, тривалість 47 хв.

5) 31 липня 12:23 - 12:43, тривалість 19 хв.

6) 2 серпня 10:46 - 11:13, тривалість 26 хв.

7) 5 серпня 18:13 - 18:29, тривалість 15 хв.

8) 8 серпня 06:21 - 07:03, тривалість 41 хв.

9) 11 серпня 04:18 - 06:10, тривалість 01 год. 51 хв.

10) 13 серпня 07:21 - 07:47, тривалість 25 хв.

Останнім днем строку на подання цієї апеляційної скарги було 7 серпня 2024 року, однак більшість оповіщених повітряних тривог тривали не більше 40 хвилин та в позаробочий час установ зв`язку. Суд також зазначає, що підготовка цієї апеляційної скарги не потребувала значного часу, оскільки вона текстуально відтворює клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви, яке заявлено в суді першої інстанції.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постановах від 28 лютого 2023 року у справі № 760/4516/20, від 31 серпня 2023 року у справі № 460/15983/21 зазначав, що опубліковані Радою суддів України рекомендації мають рекомендаційний характер і враховуються судом у сукупності із іншими обставинами та доказами, які свідчать про наявність підстав для поновлення/продовження строку.

Оскільки вказані підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши термін для усунення недоліку.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 140/6393/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Госпітальної військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяА. Р. Курилець