Справа № 703/1318/24
Суддя: Крива Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1318/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

25 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Павленко М.В., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 1 від 02 січня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 грн.

Ухвалою судді від 02 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Після відкриття провадження у справі суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 161 КАС України, зважаючи на пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою судді від 05 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків, позивачу було запропоновано надати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

13 серпня 2024 року від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, а саме клопотання щодо поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

У клопотанні про поновлення процесуального стоку на звернення до суду представник позивача зазначила, що несвоєчасне звернення до суду зумовлено тим, що позивач не був присутній під час складання адміністративного протоколу відносно нього та під час винесення оскаржуваної постанови, докази, надані відповідачем до відзиву вважає неналежними. Зауважила також що вказана справа розглядається в період військового стану, вважає що це є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Також вказала, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, з огляду на що та діючий воєнний стан в Україні представник позивача вбачає такі обставини досить поважними причинами для поновлення строку подачі позовної заяви. Окрім того, у вказаному клопотанні представник позивача зазначила, що відзив на позовну заяву і докази додані до нього суперечать доказам, які додані до позовної заяви.

Вирішуючи питання про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду, суд дійшов до такого висновку.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Аналогічні положення містяться і в статті 289 КУпАП, відповідно до якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Суд зауважує, що у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків щодо звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 27.03.2023 у справі № 160/14362/21, від 16.02.2023 у справі № 640/7964/21, від 18.01.2023 у справі № 160/21195/21.

У пункті 59 ухвали від 13.09.2022 у справі № 990/102/22, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2022, Верховний Суд зазначив, що обставина повномасштабного вторгнення РФ на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Окрім цього, суд також звертає увагу на зміст постанови Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 761/28821/20, де наголошувалось на тому, що за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Верховний Суд у вищевказаній постанові відзначав, що саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження (поновлення).

В постанові від 16.02.2023 у справі № 640/4426/22 Верховний Суд також вказав, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій. При оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Суд констатує, що, позивач, посилаючись як на причину поновлення строку звернення до суду на само по собі введення воєнного стану в Україні, не надав будь-яких доказів того, що пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з введенням воєнного стану. Відтак такі доводи позивача суд відхиляє, оскільки означені підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані судом поважними.

Одночасно у поданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду представник позивача наголошує на тому, що строк на звернення до суду пов`язується з датою виникнення підстав, що дають право позивачу на звернення до суду.

Так, представник позивача стверджує, що позивач не був присутній як під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час винесення оскаржуваної постанови, а оскаржувану постанову отримав після відкриття виконавчого провадження, вказує, що докази додані до відзиву суперечать доказам, які додані до позовної заяви.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 21.02.2020 у справі №340/1019/19.

Водночас, на стадії вирішення питання про поновлення судового розгляду у справі суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам та заявленим вимогам, з`ясувати достатність доказів для вирішення справи, їх належність та допустимість. В свою чергу, залишення позову без розгляду з формальних підстав унеможливлює доступ особи до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Відповідно до ч. 14 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

З урахуванням наведеного, з метою з надання оцінки всім аргументам учасників справи, керуючись ч. 14 ст. 171 КАС України, суд доходить висновку щодо можливості продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст.171,241, 243, 256, 295,297 КАС України, суд, -

ухвалив:

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю. В. Крива