Справа № 320/1786/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року № 320/1786/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Національного антикорупційного бюро України (далі - відповідач), в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у направленні документів для перерахунку пенсії до Пенсійного фонду України;

- зобов`язати відповідача направити комплекс документів для переоформлення та перерахунку раніше призначеної пенсії позивача (наказ про звільнення, довідками про грошове забезпечення за 2017-2022 роки, розрахунок вислуги та інші необхідні документи визначені законодавством) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Журавель В.О.) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2023 за №949/0/15-23 ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/1786/23 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Колесніковій І.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 прийнято до провадження адміністративну справу, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матервалами.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ). Зазначив, що з 10.11.2021 набрав чинності Закон України від 19.10.2021 №1810-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України», яким серед іншого було внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, згідно із яких частину другу статті 2 після слів «до Національної поліції» доповнити словами «Національного антикорупційного бюро України». Відтак, Національне антикорупційне бюро України є органом що оформляє всі необхідні документи та з поданням про призначення (перерахунку) пенсії направляє до органу Пенсійного Фонду України, що призначає пенсії чи здійснює перерахунок (переведення) раніше призначеної пенсії. Проте, відповідачем на запит ОСОБА_1 протиправно відмовлено у виготовленні та направленні до пенсійного фонду довідки грошового забезпечення старшого оперуповноваженого працівника Національного антикорупційного бюро України.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про відсутність обов`язку Національно бюро готувати на направляти до органів пенсійного фонду документи необхідні для перерахунку пенсії відповідних осіб. Наголошував на тому, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років та перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як колишній військовослужбовець Державної прикордонної служби України. Зазначив, що саме з 10.11.2021 у осіб начальницького складу Національного бюро виникло право на зарахування служби у Національному бюро до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ. Водночас , позивач звільнений зі служби у Національному бюро 15.08.2016, тобто до моменту набрання чинності Законом від 19.10.2021 №1810-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України».

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім наголошено на обов`язку Національного бюро України щодо оформлення та направлення до пенсійного фонду необхідних документів для призначення пенсії.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII з 06.08.2008 у розмірі 56 % грошового забезпечення, як колишній військовослужбовець Державної прикордонної служби України.

Як вбачається з матеріалів справи, з 23.03.2016 по 11.08.2016 на підставі Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 №1698-VІІ відповідно до пункту 5 статті 10 проходив службу в Національному бюро України на посаді начальницького складу, старшого оперативного працівника.

Відповідно до витягу з наказу від 11.08.2016 №316-н/дск «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно пунктів ст.10,11,23 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №117, звільнено майора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 з посади старшого оперативного працівника Національного антикорупційного бюро України , у запас Збройних сил України, за пунктом 64 підпункту «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 15.08.2016.

19.10.2021 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України», яким було внесено зміни до Закону №2262-ХІ1 в частині розповсюдження дії його норм на співробітників кадрів Національного антикорупційного бюро України.

ОСОБА_1 звернувся до Національного бюро із заявою від 29.01.2022 ( вх.№ Д-1666 від 14.02.2022), у якій просив підготувати та направити до ГУ ПФУ в Франківській області відповідний комплект документів для перерахунку його пенсїї.

Також просив надати йому наказ про звільнення з Національного бюро та довідку про грошову забезпечення за останньою посадою у Національному бюро.

До заяви додано наступні документи: 1) копію пенсійного посвідчення; 2) копію довідки Національного бюро від 23.05.2016 № 17-075/16280; 3) копію витягу з наказу начальника Львівського клінічного госпіталю ДПС України від 05.08.2008 № 155-ос; 4) копію розрахунку вислуги років ОСОБА_1 при звільненні з ДПС України.

Листом від 19.04.2022 вих. № 02-188/5976 Національне бюро, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 29.01.2022, повідомило про те, що позивача було звільнено із служби у Національному бюро наказом від 11.08.2016 № 316-н/ДСК, натомість Закон 1810-ІХ, який поширив дію Закону № 2262-ХІІ на осіб начальницького складу Національного бюро, набрав чинності 10.1 1.2021, відтак не може бути застосований до працівників, звільнених до набрання ним чинності. Крім того, наголошено, що чинним законодавством не передбачено обов`язку Національного бюро направляти до органів Пенсійного фонду України документи, необхідні для перерахунку пенсії.

Водночас, Національним бюро надано ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення старшого оперативного працівника Національного бюро від 19.04.2022 | № 03-201 /5949 та витяг з наказу Директора Національного бюро від 11.08.2016 № 316, що не заперечується позивачем у тексті позовної заяви.

Позивач повторно звернувся до Національного бюро із заявою від 14.06.2022 ( вх. №Д-4363 від 27.06.2022), у якій просив підготувати та направити до ГУ ПФУ в о-Франківській області відповідний комплект документів до його пенсійної справи. Також просив внести зміни до наказу про його звільнення з Національного бюро з урахуванням пільгової вислуги та надати довідку про грошове забезпечення за останньою посадою у Національному бюро.

До заяви додав наступні документи: 1) копію пенсійного посвідчення: 2) копію виягу з наказу начальника Львівського клінічного госпіталю ДПС України від 38.2008 № 155-ос; 3) копію архівної довідки з розрахунком вислуги років ОСОБА_1 при звільненні з ДПС України; 4) копію архівної довідки про проходження строкової жби у період з 1989 по 1991 роки.

Листом від 13.07.2022 вих. № 02-188/11706 Національне бюро, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 14.06.2022, повідомило про те, що позивача було звільнено із служби у локальному бюро наказом від 11.08.2016 № 316-н/ДСК, натомість Закон 1810-ІХ, який поширив дію Закону № 2262-ХІІ на осіб начальницького складу Національного бюро, набрав чинності 10.11.2021, відтак не міг бути застосований до півників, звільнених до набрання ним чинності. Крім того, наголошено, що чинним законодавством не передбачено обов`язку Національного бюро направляти до органів Пенсійного фонду України документи, необхідні для перерахунку пенсії. Наголошено відсутності підстав для внесення змін до наказу від 11.08.2016 № 316-н/ДСК.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (надалі також Закон №2262-XII).

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро» держава забезпечує соціальний захист працівників Національного бюро відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною вісімнадцятою статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Питання перерахунку призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій унормовано статтею 63 цього Закону, частинами першою, другою якої встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

10.11.2021 набрав чинності Закон України від 19.10.2021 №1810-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України», яким, серед іншого, було внесено зміни доЗакону №2262-ХІІ, згідно із якими частину 2 статті 2 після слів «до Національної поліції» доповнено словами «Національного антикорупційного бюро України».

Отже, на час виникнення спірних відносин у цій справі редакція частини 2 статті 2 Закону № 2262-ХІІ визначає, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

В подальшому, Законом України від 19.10.2021 №1810-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України», серед іншого, було внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, згідно із якими в абзаці 1 пункту "б" слова "у пунктах "б"-"д" замінено словами "у пунктах "б"-"д","з" , а після слів "Національній поліції" доповнено словами "на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України".

Згідно пункту «в» статті 17 Закону №2262-ХІІ (в редакції, Закону України від 19.10.2021 №1810-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України») особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1 -2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відтак, дія положень Закону №2262-ХІІ поширюється на осіб, які проходять службу на посадах начальницького складу Національного антикорупційного бюро України з 10.11.2021.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З матеріалів справи слідує, що позивач з 05.08.2008 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ як колишній військовослужбовець Державної прикордонної служби України.

Відтак, суд доходить висновку, що відповідач в силу чинних норм законодавства не є уповноваженим органом щодо підготовки та направлення до органів Пенсійного Фонду України документів, що стосуються реалізації соціального захисту щодо ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у направленні документів для перерахунку пенсії до Пенсійного фонду України.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання направити комплекс документів для переоформлення та перерахунку раніше призначеної пенсії позивача (наказ про звільнення, довідками про грошове забезпечення за 2017-2022 роки, розрахунок вислуги та інші необхідні документи визначені законодавством) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, то заявлена вимога є похідною від основної, а відтак задоволенню не підлягає.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.