Справа № 509/4791/24
Суддя: Панасенко Є. М.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/4791/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу № 509/4791/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови серія ГВА № 203626 про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаним позовом з вимогою про скасування постанови серія ГВА № 203626 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Заявлений позов мотивує тим, що 05.08.2024 року о 21:30 год. вона викликала поліцію через спец номер 102, щоб захистити свої права та права неповнолітнього сина Марка, оскільки вдень 05.08.2024 року чоловік попросив взяти дітей з собою, вона не була проти цього. О 16:00 год чоловік попросив забрати доньку, а сина залишити з ним до вечора, не дочекавшись вечора позивач зателефонувала чоловіку й запитала чому той не привозить дитину додому, на що отримала відповідь що везти не хоче й не буде, в цей час вона також почула як син плакав та просив забрати його, на що чоловік сказав що спочатку повечеряти потрібно, проте дитина сказала що не буде їсти та хоче додому, й просить батька щоб той його відвіз. Після цього чоловік вимкнув слухавку, на повторні дзвінки дружини не відповідав. На шостий дзвінок чоловік підняв слухавку, та на прохання дати телефон сину сказав що той не хоче зі мною розмовляти, що не є правдою. В наступній розмові позивач попередила чоловіка щоб той не займався психологічним тиском на сина (син в подальшому казав що батько кричав), тому що викличе поліцію на такі дії з його сторони, на що той почав кричати, вживати ненормативну лексику та залякувати. Позивач викликала працівників поліції через спец номер 102, з метою захисту свого сина, батько якого не відвозив йог одо матері, та забороняв говорити по телефону. Після виклику, позивачу зателефонували працівники поліції уточнили з приводу події, взяли номер чоловіка, вона надала номер та через 15 хв. була з поліцією біля будинку чоловіка. Один з поліцейським сказав, оскільки дитина дома, то і виклик був неправдивим, хоча позивач намагалася пояснити ситуацію її ніхто не слухав, один з поліцейських вів себе упереджено по відношенню до неї, та не надав можливість викласти свої слова при даній події в письмовому вигляді. При поліцейських мати запитала у сина, чи той хотів додому, чи просився додому, син пояснив що він хотів додому, не хотів вечеряти бо було пізно, він хотів спати та просився додому, але батько не хотів його відвозити. Позивач наголошує що вона хотіла захистити свого сина, та зафіксувати неадекватні дії чоловіка по відношенню до сина, проте поліція більше були на стороні чоловіка.

Також позивач вказує на відсутність у неї умислу здійснювати завідомо неправдивий виклик працівників поліції, оскільки дії її чоловіка по відношенню до сина, позивач прийняв як насильницькі і саме тому викликав поліцію.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.08.2024 року відкрито провадження по справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними доказами у справі.

23.08.2024 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами. В обґрунтування свої позиції зазначили наступне, 05 серпня 2024 року до чергової частини відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області о 21:34 годині на скорочений номер служби "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що чоловік не повертає дитину та відмовляється її вести до місця де мешкає заявниця.В ході проведення розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 було встановлено, що остання звертаючись до чергової частини зробила завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

З метою встановлення об`єктивної істини по справі було опитано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Було встановлено, що вказані особи знаходяться в шлюбних відносинах, як чоловік та дружина. В наслідок шлюбу мають двох малолітніх дітей.

Тут потрібно звернути увагу суду на той факт, що 13.05.2024 ОСОБА_1 звернулась з позивною заявою до Овідіопольського районного суду Одеської області про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та поділ спільного майна. Однак на даний час остаточне рішення по справі не прийнято та питання місця мешкання дітей зазначеним судом не вирішується.

Виходячи з зазначеного можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поки перебувають в шлюбних відносинах мають однакові права на виховання сумісних дітей, навіть за умови роздільного проживання.

05 серпня 2024 біля 10 годин позивач привезла до ОСОБА_2 сумісних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для того, щоб батько провів з ними час та таким чином приймав участь у вихованні дітей. Біля 17 годин позивач приїхав до місця мешкання ОСОБА_2 з метою забрати дітей до дому, однак ОСОБА_5 відмовився їхати до місця мешкання позивача та залишився з батьком ОСОБА_2 .

Таким чином позивач забрав тільки Чорну Фріду додому. Біля 21 часу позивач зателефонував до ОСОБА_2 з вимогою повернути ОСОБА_3 , однак останній наполягав на тому, що поверне дитину після того як вона повечеряє.

Після зазначених подій позивач телефонує на скорочений номер служби "102" та умисно повідомляє про те, що чоловік не повертає дитину додому. За таких обставин і було складено матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, поданий відповідачем відзив, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію» та ст.286 КАС України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про «Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою ГВА № 203626 від 05.08.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 05.08.2024 року о 21:23 хв гр. ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила виклик на спецлінію 102 та повідомила, що її законний чоловік не повертає дитину, хоча цього факту насправді не було, тим самим особа здійснила неправдивий виклик, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст 183 КУпАП.

Диспозицією ст. 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань -тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 викликала поліцію у зв`язку з тим, що її чоловік (з яким знаходяться в процесі розлучення) не повертає сина додому, на її прохання привезти дитину до матері батько не реагував та кричав на сина, про що мати чула при розмові з чоловіком по телефону. Поліцію позивач викликала після почутих погроз по телефону від чоловіка, оскільки дитину той, так і не привіз додому.

Зазначене позивачем твердження про те, що дитина бажала поїхати до мами, а тато йому відмовив у цьому підтверджується відеозаписом наданим відповідачем до відзиву, на якому зафіксовано що в пристності батьків та працівників поліції хлопчик відповів що хотів додому.

Однак вказані обставини під час винесення оскаржуваної постанови працівниками поліції взяті до уваги не були, поліцейській не здійснили перевірку та не встановили дійсних обставин ситуації, саме умислу в діях ОСОБА_1 здійснити завідомо неправдивий виклик поліції, оскільки такі дії чоловіка щодо сина, а саме тиск на нього, вона прийняла як насильницькі, а відсутність насильства після вияснення обставин події батько привіз сина додому, та поліція зафіксувала цей момент що хлопчик був біля дому де проживає мати, не свідчать про наявність умислу в діях позивача здійснити саме завідомо неправдивий виклик поліції.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Оскаржувана постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи те, що відповідачем будь-яких достовірних доказів на підтвердження вини вираженої у формі умислу ОСОБА_1 суду не надано, а тому, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 33, ст. 183, 258, 268, 276, 278, 283 КУпАП, ст. 72-73, 77, 79, 269, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Постанову серії ГВА № 203626 від 05 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень - скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Є. М. Панасенко