Справа № 607/11450/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2024 Справа №607/11450/24

22 серпня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1862151 від 09 квітня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 09 квітня 2024 року інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Невідомським В.В. винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 340 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 09 квітня 2024 року о 09 год 45 хв. він рухався транспортним засобом у с. Ступки зі швидкістю 94 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год, чим порушив вимоги дорожнього знаку 12.9 (б) «Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3».

З оскаржуваною постановою він не погоджується та вважає її незаконною.

Зазначає, що зупинка його автомобіля відбулася на автомобільній дорозі М-30 в кінці затяжного спуску, де на початку спуску ним було виконано маневр випередження вантажного автомобіля. Працівник поліції перебував поблизу службового автомобіля та йдучи йому на зустріч, направ в його сторону на витягнутій руці невідомий предмет. Підставою зупинки працівники поліції назвали порушення ним правил обгону транспортного засобу. Йому вдалося переконати працівників поліції у здійсненні ним маневру випередження, а не обгону. Надалі працівник поліції повідомив йому, що він порушив швидкісний режим, а саме перевищив швидкість руху встановлену дорожніми знаками.

Вказує, що він повідомляв працівникам поліції про те, що дозволеної швидкості руху не перевищував та про відсутність на дорозі заборонних дорожніх знаків про обмеження швидкості руху. Крім того, зауважив, що на даній ділянці дороги відсутні дорожні знаки 5.76 ПДР України про фото та відеофіксацію руху транспортного засобу. При цьому, фіксація працівником поліції швидкості руху, проведена невідомим приладом, який останній тримав у руці, що не є належним засобом підтвердження відомостей про швидкість руху транспортного засобу. Таким чином, відсутні докази про перевищення ним дозволеної швидкості руху. Окрім того, він вказував працівнику поліції на відсутність дорожнього знаку 5.49 ПДР України, швидкість руху в якому регулюється п. 12.4 ПДР України, а саме села Ступки. На його прохання працівник поліції показав відеозапис з відеореєстратора, на якому був відсутній дорожній знак про початку населеного пункту.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові опис обставин є загальним та не містить відображення точного місця його вчинення. При цьому, на місці зупинки транспортного засобу відсутні ознаки будь-якого населеного пункту. В постанові не конкретизована юридична оцінка адміністративного правопорушення. У фабулі постанови не вказано обставин та яким чином використовувався прилад «TruCam LTI20/20 NC000532», що фіксував швидкість транспортного засобу.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

06 червня 2024 року представник відповідача подав відзив на позов, згідно з яким вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Вказав, що 09 квітня 2024 року на 162 км. автодороги М-30 «Стрий-Ізварине» у с. Ступки працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI 20/20» (серійний №ТС000532) було виявлено порушення ПДР України, а саме водій транспортного засобу «Toyota Rav-4 Hybrid», державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 94 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 (б) ПДР України. У зв`язку з чим на підставі вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вказаний транспортний засіб було зупинено. Встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно останнього було винесено оскаржувану постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначив, що на долучено до матеріалів справи фотознімку зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, водій якого перевищив встановлені ПДР України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав поданий позов та просив задовольнити. Крім того, подав додаткові пояснення, згідно з якими вказує, що в оскаржуваній постанові не конкретизовано пункту ПДР України та не зазначено конкретного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що інкримінується йому. Вважає, що він не вчиняв жодного правопорушення. В процесі розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності працівником поліції не надано йому доказів вчинення правопорушення, зокрема перевищення швидкості руху транспортного засобу у населеному пункті.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи суду не подавав.

Судом встановлено, що 09 квітня 2024 року інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова серії ЕНА №1862151 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 09 квітня 2024 року о 09 год 45 хв. на автомобільній дорозі М-30 162 км., позивач, керуючи транспортним засобом «Toyota Rav-4 Hybrid», державний номерний знак НОМЕР_1 , в населено пункті с. Ступки рухався зі швидкістю 94 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 (б) ПДР України Перевищення водіями транспортних засобів обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31., 30.3 ПДР. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху «TruCam LTI20/20» №ТС000532.

Встановлено, що тексті пункту 5 постанови «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено, що додається фото порушення, відео: НК-475799, 473038. Водночас, у пункті 7 «До постанови додаються» відсутня будь-яка інформація про технічний засіб, яким здійснено відео чи фото фіксацію правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

З долученого представником відповідача до відзиву фотознімку з технічного приладу лазерного вимірювача швидкості руху «TruCam» серійний номер ТС000532 не можливо ідентифікувати належний позивачу транспортний засіб ні за кольором, ні за маркою, ні за державним номерним знаком.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу вимог п. 12.9 (б) ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не обґрунтовано належними доказами та вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З долученого представником відповідача до відзиву фотознімку з технічного приладу лазерного вимірювача швидкості руху «TruCam» серійний номер ТС000532 вбачається, що на ньому зображено одразу декілька автомобілів і незрозуміло, на який з них інспектором поліції було наведено прилад вимірювання швидкості «TruCam». Зображення різних автомобілів є нечітким, розмитим і незрозумілим. Через безумовно погану якість дані транспортні засоби не можливо ідентифікувати ні за кольором, ні за маркою, ні за державним номерним знаком.

Водночас, фотознімок із зображенням державного номерного знаку НОМЕР_1 автомобіля, який належить позивачу, не підтверджує обставин, викладених у постанові, оскільки не зрозуміло за допомогою якого технічного приладу він здійснений. Більше того, не можливо встановити час та місце здійснення такого фотознімка.

Таким чином, долучені відповідачем фотознімки не підтверджують обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Інших доказів належних та достатніх на підтвердження наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, зокрема перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, суду не надано.

Крім того, у тексті пункту 5 постанови «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено, що додається фото порушення, відео: НК-475799, 473038. Водночас, у пункті 7 «До постанови додаються» відсутня будь-яка інформація про технічний засіб, яким здійснено відео чи фото фіксацію правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Верховний Суд неодноразово наголошував на імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зокрема, у постанові від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17 Верховний Суд вказує, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач заперечує факт порушення ним ПДР України.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №1862151 від 09 квітня 2024 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії ЕНА №1862151 від 09 квітня 2024 року, не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1862151 від 09 квітня 2024 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1862151 від 09 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, .

Повне рішення складено 22 серпня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька