Справа № 520/2687/24
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про витребування доказів

26 серпня 2024 року справа №520/2687/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва Ольга Вікторівна, розглянувши питання витребування доказів у справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головне управління Пенсійного фонду України в

Харківський області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати

вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває справа №520/2687/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії.

З огляду на матеріали справи, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.08.2023 року № 25 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 28.08.1986 по 26.08.2011 на території Республіки Узбекистан, з 01.06.2013 по 31.01.2014 на території Республіки Казахстан та з 16.04.2014 по 22.03.2018 на території російської федерації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 14.08.2023 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У зв`язку з відсутністю доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за доцільне витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві додаткові докази.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного законодавчого положення, 06.02.2019 Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловив правову позицію у справі №810/4103/18 (постанова від 16.05.2019) щодо обов`язку суду дотримуватись принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи.

«Водночас, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на встановленому частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України України принципі офіційного з`ясування всіх обставин справи, який полягає у активній ролі суду щодо вжиття всіх передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування обставин у справі, у тому числі і в частині збирання та витребування доказів судом з власної ініціативи (частина третя статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України)».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №810/3465/18.

«Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений у частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Процесуальним законом передбачено різні шляхи отримання судом доказів: 1) надання учасником справи з його власної ініціативи; 2) надання доказів учасниками справи за пропозицією суду; 3) збирання доказів судом з власної ініціативи (частина третя стаття 77 Кодексу адміністративного судочинства України), 4) витребування доказів судом (стаття 80 Кодексу адміністративного судочинства України). Вони відрізняються наслідками.

Пропозиція суду надати докази має рекомендаційний характер для сторони. У частині п`ятій статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку не надання учасником справи без поважних причин доказів на пропозицію суду, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У той же час, у статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено повноваження суду збирати докази з власної ініціативи, шляхом постановлення ухвали про витребування доказів. Її виконання є обов`язковим. Невиконання ухвали передбачає застосування заходів процесуального примусу».

За таких обставин, враховуючи частину п`яту статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості врахування правових висновків Верховного Суду, з метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин у справі суд доходить висновку про необхідність витребування додаткових доказів.

З метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин у справі необхідно витребувати у відповідача додаткові докази.

Окремо, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Приписами частини восьмою та дев`ятою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Крім того, у зв`язку з обмеженістю строків для проведення підготовчого провадження та з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності сторін суд вважає за необхідне вирішити питання про зупинення провадження по справі.

Положеннями статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі: направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Положення цієї норми передбачає право суду зупинити провадження у разі необхідності отримання витребуваних доказів.

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

На другій стадії процесу правозастосування - при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено - є прогалина в законодавстві.

Способи ж подолання прогалин - це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити казус, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосувач - долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.

Вказане знайшло своє відображення у частині шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак, застосовуючи аналогію закону, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до отримання витребуваних доказів на підставі пункту 6 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності сторін.

Керуючись ст. 2-9, 72-80, 94, 242, 248, 256, 294, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (адреса: вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, місто Київ, Київська область, 04053, ) належним чином засвідчені копії: розрахунок стажу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

У разі невиконання вимог ухвали суду повідомити суд про причини такого невиконання.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Зупинити провадження у справі №520/2687/24 до отримання доказів.

Ухвала набирає законної сили у порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала в частині витребування доказів окремо від рішення суду по справі оскарженню не підлягає.

У частині зупинення провадження у справі ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статті 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА