Справа № 400/7901/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

22 серпня 2024 р. № 400/7901/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

прозаява про забезпечення позову до подання позовної заяви,
ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову від представника ОСОБА_1 - адвоката Ткачук Ганни Миколаївни, в якій представник просить суд заборонити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправленням ОСОБА_1 , на військову службу до моменту набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі щодо оскарження дій (бездіяльності) щодо мобілізації та зобов`язання вчинити певні дії.

Заяву подано до пред`явлення позову до суду.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, представник заявника посилається на наступні обставини.

20.08.2024 ОСОБА_1 приблизно о 09 год був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_3 , після чого був доставлений до Обласного розподільчого збірного пункту (далі ОРЗП) по АДРЕСА_4 де утримується до теперішнього часу. Про це, його матері, ОСОБА_2 , повідомили ввечері 20.08.2024 місцеві жителі с.Полігон. 21.08.2024 ОСОБА_2 повідомив матері що 20.08.2024 його примусово було припроводжено для проходження ВЛК; згоди на проведення ВЛК він не давав; повістку про проходження ВЛК він не отримував; під час проходження ВЛК він пояснював лікарям що в минулому мав політравми та важку ЗЧМТ з переломом зводу склепіння черепу та просив надати час щоб він привіз документи, але його ніхто не слухав. Про ці обставини представнику заявника відомо зі слів матері ОСОБА_1

Вважаючи, що під час проходження військово-лікарської комісії заявник не був оглянутий лікарями та не пройшов необхідні обстеження, він має законні підстави для огляду військово-лікарською комісією повторно.

Представник заявника вважає бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправною і готує позов до суду. Просить вжити заходи забезпечення позову, оскільки в

противному випадку виконання рішення буде ускладнено або унеможливлено.

Визначаючись щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові або немайнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року №2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Застосовуючи ці приписи до обставин справи суд зазначає, що в заяві про забезпечення позову заявник обмежився посиланням на протиправну бездіяльність

відповідача, проте не зазначив, в чому конкретно вона полягає. Тобто, які саме дії (бездіяльність) відповідача будуть оскаржені до суду і який спосіб захисту буде обрано позивачем з заяви про забезпечення позову не вбачається.

Оскільки заявником в заяві про забезпечення позову не визначено предмет майбутнього позову, суд не має підстав для висновку, що вимоги заявника про забезпечення позову є адекватними; що в наявності є зв`язок між конкретним видом забезпечення позову про застосовування якого просить заявник і предметом позовної вимоги, зокрема, ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не доведено наявність умов застосування заходів забезпечення позову, а саме що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав ОСОБА_1 , за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Суд зауважує, що заявником не надано до суду доказів, які б давали достатньо вагомі підстави для сумніву у правомірності дій (бездіяльності) відповідача.

Суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Підстави для такого припущення, виходячи із заяви про забезпечення позову, відсутні.

Водночас, суд зауважує, що забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150-154,156,248,256,294 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , . про забезпечення позову до подання позовної заяви про оскарження дій (бездіяльності) щодо мобілізації та зобов`язання вчинити певні дії та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 22.08.24

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Л.Л. Дерев`янко