Справа № 335/5542/24
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5542/24 2-а/335/105/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року.
В обґрунтування позову вказує, що 17.05.2024 року рухаючись на автомобілі HYNDAY GRANT SANTA FE номерний знак НОМЕР_1 з Хортицького району м. Запоріжжя, він виїхав на Прибережну магістраль та рухався у бік залізничного вокзалу. На не позначеному блок посту, навпроти отельного комплексу Хортиця Палас (бульвар Шевченка 71-а його зупинили працівники Національної поліції. Він виконав вимогу працівника, здійснив перестроювання у правий бік та здійснив зупинку у вказаному працівником поліції місці. Звертає увагу, що у місці зупинки працівником поліції, у порушенні розділу 8 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, були відсутні будь які дорожні знаки, була відсутня дорожня розмітка.
У подальшому лейтенантом поліції ОСОБА_2 , було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року (далі за текстом Постанова) про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до вказаної постанови зазначено, що: 17.05.2024 року 08:50:24 м. Запоріжжя, вул. Біліська, 9В, водій керуючи ТЗ не виконав вимогу про зупинку працівником поліції поданий спеціальним жезлом, та здійснив зупинку на проїзній частині дороги у другому ряді, чим порушив п. 8.9.а ПДР порушення вимог зупинки працівника поліції поданої жезлом або рукою. Саме це порушення ПДР із боку працівника поліції було застосовано штраф за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Під час розгляду справи усі його зауваження не було враховано, протокол про адміністративне правопорушення не складався та не був йому наданий.
Позивач не погоджується з висновками, викладеними у постанові позивач не погоджується, вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною з наступних підстав..
На його думку, за порушення п. 8.9.а ПДР передбачена відповідальність ст. 122-2 КУпАП, але ж ніяк ні ст. 122 КУпАП.
Відповідачем не було здійснено жодних дій спрямованих на доведеність його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, а також не враховано його пояснення щодо їх відповідності вимогам чинного законодавства.
Більш того, відповідно до постанови було вказано, що місце скоєння правопорушення вул. Біліська, 9В. Але, позивачем було вказано, що він рухався по вул. Прибережна магістраль. Де знаходиться вулиця Біліська йому взагалі невідомо, він там не був та не міг бути.
Підсумовуючи викладене, вважає, що обставини, які викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем у постанові не викладено суть обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, не доведено його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8.9.а ПДР, не враховано докази передбачені ст. 251 КУпАП та обставини визначені у ст. 280 КУпАП, постанова не містить інформацію щодо місця скоєння правопорушення, місця розгляду справи, не містить інформацію щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року.
Ухвалою суду від 29.05.2023 року позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 286 КАС України, та встановлено відповідачу 5-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано на електронну адресу, документ доставлено до електронної скриньки 23.05.2024 року 11:28:16.
У встановлений судом строк відповідач відзив не надав.
15.08.2024 на адресу суду від відповідача ДПП УПП в Запорізькій області засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, який був направлений відповідачем засобами поштового зв`язку 12.08.2024 року, що підтверджується конвертом.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просить відзив залишити без розгляду та повернути його відповідачеві, оскільки його подано з порушенням наданого судом строку.
Відповідача ОСОБА_2 щодо заявленого клопотання заперечував.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2024 року, відзив ДПП в Запорізькій області на позовну заяву у справі №335/5542/24 повернуто без розгляду.
Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити вказуючи на обставини справи викладені в позові.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у позові відмовити.
Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Згідно із п. 8.9.а ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Натомість ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Натомість згідно із ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд також зауважує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Вказаних критеріїв не в повній мірі було дотримано поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Як зазначено вище, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за проїзд на заборонний жест регулювальника.
Даних про те, що на тій ділянці дороги ( АДРЕСА_1 ), де перебували поліцейські у той день (17.05.2024 року о 08:50:24), поліцейський діяв як регулювальник, тобто виконував регулювання дорожнього руху у форменому одязі підвищеної видимості з елементами із світлоповертального матеріалу за допомогою жезлу, свистка, - до матеріалів справи не надано.
Як пояснив відповідач у справі інспектор ОСОБА_2 , позивач зупинився на його вимогу, але не там де він вказав. Підстави для зупинки ОСОБА_1 була така, що він їхав в крайній лівій смузі, він зупинив його для перевірки т.з., конусами було обмежено рух в правій полосі.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення відповідача, встановлено, що його заперечення проти позову як і всі матеріалами справи не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Заслуговують на увагу доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що стосується притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, вул. Біліська яка зазначена у спірній постанові у місті Запоріжжя не існує. Вулицю скоєння позивачем ОСОБА_1 як вважає відповідач ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України у судовому засіданні не уточнював.
Разом із тим, ОСОБА_1 ставиться за провину порушення ним вимог п. 8.9.а ПДР України, що передбачає порядок подачі поліцейським вимоги про зупинку транспортного засобу, тобто невиконання позивачем, як водієм, вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в ст. 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у ст.ст. 221-222 КУпАП.
Згідно з приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 статті 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Поряд із цим, відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Тобто, згідно з ст.221 КУпАП лише суддям підвідомчі справи про адміністративні правопорушення вчинені за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а працівник поліції повинен лише скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.
Наведене вище свідчить, що під час винесення постанови були грубо порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.
Суд вважає, що в діях позивача була відсутня подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а постанова про накладення на ОСОБА_1 вказаного адміністративного стягнення складена без достатніх на це підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В даному випадку, відповідачем УПП в Запорізькій області, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо правомірності притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до норм чинного законодавства.
Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що поліцейський не правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 , що свідчить про незаконність прийнятої ним постанови, а тому суд знаходить правові підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Згідно із приписами частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відтак, за вказаними положеннями КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний не наділений повноваженнями визнати протиправною постанову.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, Правил дорожнього руху, Законом України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9, 122, 122-2, 221, 222, 245, 247, 251-252, 274, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 12, 19, 20, 72, 77, 90, 132, 134, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2166264 від 17.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.
Повні відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Суддя В.О. Макаров