Справа № 120/517/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 серпня 2024 р. Справа № 120/517/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому проваджені звіт про виконання судового рішення за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо поновлення та виплати пенсії ОСОБА_1 за віком починаючи з 01.07.2013 в сталому розмірі довічно, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №17 від 19.12.2022 про перерахунок пенсії позивача з 01.07.2013 в сталому розмірі довічно, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до ст. 28 та ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи з 01.07.2013, з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на момент фактичної виплати пенсії.

19.06.2024, а також 28.06.2024, 01.07.2024 та 02.07.2024 до суду надійшли пояснення ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 21.06.2024 призначено до розгляду заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у письмовому порядку без повідомлення (виклику) сторін. Також даною ухвалою встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області 5-денний строк з дня отримання цієї ухвали для подання письмових пояснень на заяву позивача, подану в порядку статті 382 КАС України.

На адресу суду надійшли письмові пояснення до заяви щодо виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України. Свою позицію Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області обґрунтувало відсутністю підстав для встановлення судового контролю, адже таке питання не вирішувалось під час розгляду справи.

Ухвалою від 28.06.2024 заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №120/517/23 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протягом місяця з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №120/517/23.

30.07.2024 та 12.08.2024 до суду надійшов звіт про виконання рішення суду та додаткові пояснненя, у яких ГУ ПФУ у Вінницькій області зазначило, що на виконання вище зазначеного рішення Головним управлінням було поновлено ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01.07.2013 в розмірі, встановленому на час припинення її виплати. Загальну суму поновленої пенсії за період з 01.07.2013 по 31.10.2022 виплачено в листопаді 2022 року - 107352,00 грн. Крім того, в березні та червні 2023 року було здійснено нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 01.07.2013 по 30.06.2022 в сумі, відповідно 9475,44 грн та 70736,39 грн.

При цьому відповідач зауважив, що ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) передбачено встановлення розміру мінімальної пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та перерахунок пенсій у зв`язку із його змінами.

Крім того, ст. 42 Закону №1058 передбачено перерахунок пенсій, який проводиться у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, такий перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Однак, Головним управлінням, на виконання рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі №120/517/23, було забезпечено перерахунок пенсії понад встановлений рівень прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також подальший перерахунок, у зв`язку із його змінами.

Отже, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/517/23 від 21.03.2023 по пенсійній справі № 17 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсія була перерахована з 01.07.2013, розмір пенсії, згідно рішення суду, перерахований з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсій, відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та донараховано кошти в сумі 6382,32 грн. за період з 01.07.2013 по 31.08.2024, виплату яких буде забезпечено за додатковою відомістю в поточному місяці.

Представник позивача також повідомив, що наразі, розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2024 складається з: розмір пенсії за віком (ст.27) 2510,97 *0.30000) 753,29 грн; доплата до прожиткового мінімуму (ст.28 ч.1 абз.1) (2361 грн) 1607,71 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз.2) (за 5 років) 37,66 грн. Загальний розмір пенсії позивача становить 2398,66 грн.

Крім того, для забезпечення виплати пенсії в зазначеному розмірі, Головним управлінням направлено лист до Пенсійного фонду на макетну обробку.

На підтвердження повідомлених обставин стороною відповідача до звіту та додаткових пояснень надано розрахунки розміру пенсії за спірний період, протоколи "Індивідуальний перерахунок" за період з 01.06.2013 по 31.08.2024.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши звіт відповідача, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII від 02.06.2016 примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Поряд з цим суд здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку та на підставах, визначених нормами процесуального права.

Так, частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суд своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, а також накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інших повноважень суду при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах статтею 382 КАС України не передбачено.

Судом встановлено, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 пенсійним органом проведено перерахунок та виплату позивачу пенсію за віком з 01.07.2013, з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вчинення відповідачем визначених в резолютивній частині дій щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу підтверджено доданими до звіту розрахунками розміру пенсії. При цьому, зі змісту таких розрахунків слідує, що такий перерахунок проведено з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсій, відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та донараховано кошти в сумі 6382,32 грн. за період з 01.07.2013 по 31.08.2024.

Отже, наведене свідчить на користь того, що відповідач виконав рішення суду та здійснює виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01.07.2013, з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, відповідачем доведено, що рішення суду у цій справі є виконаним, а отже, звіт підлягає прийняттю.

В контексті наведеного також варто відмітити, що в межах розгляду адміністративної справи №120/517/23 числовий розмір пенсії, що належить до виплати позивачу не досліджувався, а відтак оцінка такому при прийнятті звіту судом не надається.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

у х в а л и в :

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі № 120/517/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна