Справа № 560/816/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/816/24

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

23 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

Визнати протиправним та скасувати рішення від 10.01.2024 про відмову у переведенні позивачки па пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачці до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 05.05.2008 по 17.11.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести позивачку з 05.01.2024 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснити нарахування і виплачувати призначену пенсію з 05.01.2024 в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної у довідках від 03.01.2024 №24-Ф, №27-Ф з врахуванням виплачених сум.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.02.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №44 від 10.01.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 05.01.2024 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної в довідці від 03.01.2024 №27-Ф, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

В задоволенні інших позовних вимог, а саме щодо нарахування і виплачувати призначеної пенсії з 05.01.2024 в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної у довідці від 03.01.2024 №24-Ф - відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачка є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби більше 10 років станом на 01.05.2016 та перед зверненням за призначенням такої пенсії вона працювала на зазначених посадах, а також загальний стаж державної служби понад 20 років, то позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Враховано, що довідка від 03.01.2024 №27-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі підлягає урахуванню при призначенні пенсії, оскільки така довідка видана за грудень 2023 року, тобто станом на момент роботи позивачки.

При цьому зазначено, що позивачка у даній справі звільнена з посади державного службовця ще 18.12.2023, а відтак застосування при розрахунку пенсії державного службовця зі складових заробітної плати за січень 2024 року, з яких остання не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалася позивачу.

Зазначає, що обчислення пенсії за вимогами Порядку №622 має бути проведено в обов`язковому порядку із розрахунку окладу, надбавки за ранг, за вислугу років та інших виплат за попередній місяць, що визначені у середніх розмірах за посадою або розміру виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.

Крім того не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що станом на 01.05.2016 позивачка не мала ні 10 років ні 20 років стажу державної служби, після звільнення з посади державної служби безпосередньо перед зверненням за пенсією позивачка працювала на посадах, що не відносяться до посад державної служби, тому не дотримано вимоги пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Вказано, що зобов`язання щодо призначення пенсії за віком є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає виконанню.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Сторони правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 18.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Позивачка відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААВ №027812 є інвалідом ІІ групи й отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону № 1058-IV.

Згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 встановлено, що тривалість стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби позивача, станом на 01.05.2016 становить більше 10 років.

05.01.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності як інваліда ІІ групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності державного службовця згідно із Законом № 3723-XII.

Проте Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням від 10.01.2024 №44 відмовило позивачу у переході з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", оскільки нормами Закону України "Про державну службу" не передбачено призначення даного виду пенсії.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII) з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за наявності у особи станом на 01.05.2016 стажу державної служби, визначеного пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Згідно матеріалів справи, а саме листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.01.2024 №2200-0304-8/4625, стаж роботи позивача на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 складає 5 років 16 днів (з 01.08.1988 по 17.01.1994).

Проте період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 (дата набрання чинності Законом №2493-ІІІ) не зараховується до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону №889. Таким чином зарахувати періоди роботи з 05.05.2008 по 01.05.2016 на посадах головного спеціаліста та начальника відділу грошових виплат та компенсацій управління праці та соціального захисту населення до стажу для визначення права на пенсію відповідно до Закону №889 немає підстав.

При цьому рішення суду першої інстанції не містить ні мотивів ні висновків щодо вимоги про зарахування до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування з 05.05.2008 по 17.11.2022.

Так, стосовно періодів роботи позивача в органах місцевого самоврядування колегія суддів зазначає наступне.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон №3723-XII.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 цього Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяла до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №466/5138/17.

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III передбачено, зокрема: четверту категорію посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад; п`яту категорію посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону №889-VIII та пункту 4 Порядку №229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зараховується до стажу державної служби. Вказане також узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, висловленою у постанові від 10.02.2021 у справі № 825/1453/18.

Отже, період роботи позивача з 05.05.2008 по 17.11.2022 на відповідних посадах у територіальному управлінні праці та соціального захисту населення, що становить понад 14 років, необхідно зарахувати до стажу державної служби.

Таким чином, стаж роботи позивача на посадах віднесених до посад державних службовців, станом на 01.05.2016 складає понад 10 років (з 01.08.1988 по 17.01.1994 та з 05.05.2008 по 01.05.2016).

Крім того згідно рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням від 10.01.2024 №44, позивачу відмовлено у переході з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", оскільки нормами Закону України "Про державну службу" не передбачено призначення даного виду пенсії.

Щодо вказаного висновку колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Згідно матеріалів справи трудовий стаж позивачки на державній службі станом на 01.05.2016 перевищує 10 років, а загальний стаж роботи на посадах державної служби перевищує 20 років, вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААВ №027812 виданої 13.01.2021.

Таким чином, оскільки позивачка є інвалідом ІІ групи та має стаж на посаді державної служби понад 20 років, то відповідно, позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Вказане відповідає висновкам викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення від 10.01.2024 про відмову у переведенні позивачки па пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачці до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 05.05.2008 по 17.11.2022.

Стосовно врахування довідок №27-Ф та 24-Ф від 03.01.2024 колегія суддів зазначає наступне.

У статті 37 Закону № 3723-XII зазначено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (далі Порядок).

Відповідно до п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно пункту 5 вказаного Порядку, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» №1-3 від 17.01.2017, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям.

Зокрема, в додатку 1 даної Постанови затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а в додатку 2 - затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Тобто ні Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", ні Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу", ні Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, не передбачена можливість призначення пенсії державного службовця без урахування довідок про заробітну плату.

Згідно матеріалів справи звертаючись до пенсійного органу з заявою позивачем подано довідки №27-Ф та 24-Ф від 03.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Довідка від 03.01.2024 №27-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби" підлягає урахуванню при призначенні пенсії, оскільки така довідка видана за грудень 2023 року, тобто станом на момент роботи позивачки.

Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з 05.01.2024 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, з врахуванням довідки про заробітну плату від 03.01.2024 №27-Ф, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Разом з тим суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка має право на отримання пенсії відповідно до Закону №3723-XII, однак без урахування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №24-Ф від 03.01.2024, оскільки ця довідка не стосується позивачки.

При цьому зазначив, що позивачка у даній справі звільнена з посади державного службовця ще 18.12.2023, а відтак застосування при розрахунку пенсії державного службовця зі складових заробітної плати за січень 2024 року, з яких остання не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII.

Стосовно таких висновків слід вказати, що як зазначалося вище п. 5 Порядку №622 передбачає врахування заробітної плати на підставі довідок, виданих на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» №1-3 від 17.01.2017.

При цьому у додатку 1 до вищевказаної Постанови №1-3 в примітці * довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) зазначено наступне: «Для осіб, які на час звернення за призначенням пенсії не займають посад державної служби, зазначаються посадовий оклад працюючого на відповідній посаді державного службовця, надбавка за відповідний ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу (з урахуванням стажу державної служби особи, яка звертається за призначенням пенсії)».

Таким чином довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №24-Ф від 03.01.2024 підлягає врахуванню пенсійним органом під час нарахування і виплати пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю, шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 10.01.2024 про відмову у переведенні позивачки па пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", зобов`язання зарахувати позивачці до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 05.05.2008 по 17.11.2022 та зобов`язання перевести позивачку з 05.01.2024 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснити нарахування і виплачувати призначену пенсію з 05.01.2024 в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної у довідках від 03.01.2024 №24-Ф, №27-Ф з врахуванням виплачених сум.

Наведені пенсійним органом доводи його апеляційної скарги не спростовують викладених вище висновків суду, є необґрунтованими та спростовуються встановленими обставинами у справі.

Оскільки стаж роботи позивача на відповідних посадах в органах місцевого самоврядування при призначенні пенсії підлягає зарахування до стажу роботи на державній службі, доводи пенсійного органу про відсутність 10 років та 20 років стажу колегія суддів відхиляє.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області не підлягає задоволенню.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Доводи апеляційної скарги пенсійного органу не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10 січня 2024 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 №44.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 05 травня 2008 року по 17 листопада 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 05 січня 2024 року на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснити нарахування і виплачувати призначену пенсію з в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної у довідках від 03 січня 2024 року №24-Ф, №27-Ф з врахуванням виплачених сум.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.