Справа № 380/26687/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 рокусправа № 380/26687/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Яськів В.Ю.,

представника позивача Торопчина О.Д.,

представника відповідача Кісіля Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якій позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 18.10.2023 №3707 «Про застосування дисциплінарних стягнень до дізнавача ВД ГУНП» в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області №478 о/с від 24.10.2023 «Про особовий склад» про звільнення позивача відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити позивача з 25.10.2023 на посаді дізнавача відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Львівській області, стягнувши з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає оскаржувані накази протиправними, а висновки дисциплінарної комісії, що позивач перебувала на службі в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначає, що згідно результату токсикологічного дослідження у крові позивача виявлено ізопропанол, що свідчить про токсикологічне отруєння, а не алкогольне сп`яніння. Вважає, що відповідач, отримавши результати токсикологічного дослідження крові позивача в порядку передбаченому наказом МВС України від 05.10.2020 № 705 «Про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що стались з поліцейськими» упродовж 5-ти діб, з моменту як відповідачу стало відомо про такий факт, мав призначити розслідування за фактом нещасного випадку пов`язаного з отруєнням (іншим отруєнням), однак не призначив та не провів таке розслідування.

Звертає увагу, що відповідачем скеровано позивача виключно на освідування алкогольного сп`яніння, адже в скеруванні закреслено «на стан наркотичного чи іншого сп`яніння». Також вказує, що нетипова поведінка позивача та візуальні ознаки сп`яніння є дотичними за отруєнням ізопропанолом. Щодо відмови позивача пройти огляд з використанням алкотестеру «Драггер» зазначає, що позивач на законних підставах відмовилась від проходження такого огляду, оскільки не була в розумінні вимог закону водієм чи іншим учасником дорожнього руху.

За наведених обставин, позивач вважає, що спірні накази є безпідставними та такими, що прийняті всупереч вимогам чинного законодавства.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що 19.01.2023 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 про можливе порушення службової дисципліни дізнавачем відділу ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 , а саме перебування на службі з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначене стало підставою призначення службового розслідування, за результатами якого дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою призначення та проведення службового розслідування знайшли своє підтвердження.

Щодо покликання позивача в позовній заяві, що перебувала на службі з ознаками отруєння, а не алкогольного сп`яніння, то відповідач вказує, що результат токсикологічного дослідження не містить вказівки про факт отруєння ізопропанолом, відтак не було підстав призначати спеціальне розслідування за фактом нещасного випадку пов`язаного з отруєнням у відповідності до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 05.10.2020 №705.

Відтак, відповідач наголошує, що перебування на робочому місці під час виконання службових обов`язків в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є грубим порушенням службової дисципліни і таким, що дискредитує та підриває авторитет поліції. До поліцейських, які допустили вищевказані дисциплінарні проступки, застосовується найсуворіший захід дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції.

При цьому суттєвою обставиною, за якої вчинений дисциплінарний проступок, є правовий режим воєнного стану, коли на поліцейського покладено додаткові повноваження. Обставин, що пом`якшують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього дисциплінарною комісією не встановлено.

Зазначає, що на основі зібраних у ході проведення службового розслідування чітко вбачається те, що позивачка перебувала на службі в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, підстави для застосування дисциплінарного стягнення чітко прописані у висновку службового розслідування, з посиланням на конкретні обставини справи та норми чинного законодавства.

Отже, ГУНП у Львівській області вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського.

Тому за наведених обставин, на думку відповідача, спірні накази прийняті на підставі, в межах повноважень і у спосіб, визначений законодавством України.

Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 20.11.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні 08.02.2024 суд протокольною ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задовольнив клопотання представника відповідача про допит в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в задоволенні клопотання про допит в якості свідка позивачки ОСОБА_1 суд відмовив в силу приписів ст. 93 КАС України у зв`язку із відсутністю згоди позивачки на її допит в якості свідка.

08.02.2024 протокольною ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати суд задовольнив клопотання представника позивача про допит в якості свідка ОСОБА_6

29.02.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просив у задоволенні позову відмови повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 08.08.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши вступне слово сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Як убачається із матеріалів службового розслідування, 19.09.2023 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 про можливе порушення службової дисципліни дізнавачем відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Згідно з інформації, викладеній у рапорті « 18.09.2023 о 14.05 год спільно із заступником начальника відділу дізнання ГУНП Львівській області майором поліції ОСОБА_7 виявлено, що дізнавач відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 після обідньої перерви повернулася на робоче місце з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву лиця, поведінка, що не відповідає обстановці.

За даним фактом було повідомлено працівників УГІ ГУНП у Львівській області.

В подальшому, у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння працівниками УГІ ГУНП у Львівській області останній у присутності підполковника поліції начальника ВД ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 та заступника начальника ВД ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 запропоновано пройти тест на встановлення ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння «Драгер», однак ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилась.

У подальшому, ОСОБА_1 скеровано на освідування до медичного закладу з метою встановлення ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Остання у лікарні добровільно здала кров на етанол та був проведений її огляд відповідними лікарями, про що складено консультаційний висновок спеціаліста, згідно якого остання визнала факт вживання алкоголю.

У зв`язку з чим вбачаються підстави для призначення та проведення службового розслідування.»

Наказом ГУНП у Львівській області № 3308 від 19.19.2023 року за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників відділу дізнання ГУНП у Львівській області призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Під час службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що відомості, що стали підставою для призначення та проведення службового розслідування слід вважати такими, що знайшли своє підтвердження.

Так, наказом ГУНП у Львівській області від 18.10.2023 № 3707 «Про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача ВД ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 4, 5, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ та підпункту 1.7 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, застосувати до дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0062279) дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області від 24.10.2023 № 478 о/с «Про особовий склад» капітана поліції ОСОБА_1 (0062279), дізнавача відділу дізнання ГУНП звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Підстава: наказ ГУНП у Львівській області від 18.10.2023 №3707.

Не погоджуючись із спірними наказами, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що позивач вважає її притягнення до дисциплінарної відповідальності із застосуванням до неї дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції необґрунтованим, винесеним без відповідних на те правових підстав та таким, що не відповідає фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закон № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Частинами 1 та 2 ст. 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Службовою дисципліною, за визначенням ст. 1 Дисциплінарного статуту, є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 4, 5, 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку є дисциплінарне стягнення.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

У свою чергу, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення із служби в поліції.

При цьому, до відповідальності можливо притягнути лише у випадку доведення вчинення дисциплінарного проступку, що повинно бути доведено належними та допустимими доказами.

У свою чергу, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 7 ст. 19 Дисциплінарного статут встановлено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Разом з тим, Законом України Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч. 5 ст. 26 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 ст. 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893).

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

За змістом п. 1 розд. V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розд. V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 13 розд. V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Аналіз наведених норм вказує на те, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

Для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності слід з`ясувати обставини скоєного, його причини та наслідки. Усі ці питання з`ясовуються в рамках службового розслідування.

Так, із матеріалів службового розслідування встановлено, що 19.09.2023 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт начальника відділу дізнання ГУНП У Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 про можливе порушення службової дисципліни дізнавачем відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 , що виразилось у перебуванні останньої на службі в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначений рапорт став підставою для призначення службового розслідування. Суд констатує, що наведена підстава призначення службового розслідування відповідає вимогам ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, якими передбачено підстави для призначення службового розслідування.

Відтак, наказом ГУ НП у Львівській області від 19.09.2023 №3308 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», керуючись частинами першою-четвертою статті 14, частинами першою та другою статті 15, частинами першою та другою статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», абзацом десятим пункту 2, пунктом 4 розділу ІІ та розділу ІІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, пунктами 2 та 3 розділу І, пунктом 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, призначено за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників відділу дізнання ГУНП у Львівській області службове розслідування у формі письмового провадження.

Так, п. 2 та п. 3 цього наказу визначено, що проведення службового розслідування доручити дисциплінарній комісії у складі: голова дисциплінарної комісії старший інспектор ВСР УГІ ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_8 , члени дисциплінарної комісії старший інспектор ВСР УГІ ГУНП капітан поліції ОСОБА_6 , т.в.о. заступника начальника СУ ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_9 , старший слідчий в ОВС ОМВ СУ ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_10 , спеціаліст відділу правового забезпечення державного службовця дев`ятого рангу ОСОБА_11 .

На час проведення службового розслідування на підставі статті 28 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, частини першої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» відсторонено від виконання службових обов`язків дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 та визначити робоче місце службовий кабінет №1, що розташований на другому поверсі адміністративної будівлі відділу дізнання ГУНП у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 1.

Наказом ГУНП у Львівській області від 29.09.2023 №3464 «Про продовження строку проведення службового розслідування призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 19.09.2023 №3308», продовжено термін проведення службового розслідування з 04.10.2023 по 18.10.2023.

Суд констатує, що в ході розгляду справи не встановив порушення відповідачем порядку та строків проведення службового розслідування.

Даючи правову оцінку доводам позивача стосовно протиправності винесення спірних наказів про звільнення позивача зі служби в поліції, суд враховує наступне.

Зі змісту наведених вище правових норм слідує, що не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни дізнавачем відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 , затвердженого начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу О.Шляховським 10.10.2023 установлено:

« 19.09.2023 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 про те, що 18.09.2023 о 14.05 год спільно із заступником начальника відділу дізнання ГУНП Львівській області майором поліції ОСОБА_7 виявлено, що дізнавач відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 перебуває на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, керівництвом ВД ГУНП у Львівській області за даним фактом було повідомлено працівників УГІ ГУНП у Львівській області.

В подальшому, після прибуття у приміщення ВД ГУНП у Львівській області мобільної групи УГІ ГУНП у Львівській області у складі старшого інспектора ВП УГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 та старшого інспектора ВП УГІ ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Попкова В.В., у зв`язку із виявленням у дізнавача ВД ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, останній у присутності підполковника поліції начальника ВД ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 та заступника начальника ВД ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилась, внаслідок чого було складено акт про відмову від проходження тесту (огляду) за допомогою газоаналізатора «Драгер» у зв`язку із підозрою в перебуванні у стані алкогольного сп`яніння та/або іншого сп`яніння. У подальшому, капітана поліції ОСОБА_1 скеровано на освідування (огляд) до медичного закладу з метою встановлення алкогольного сп`яніння (№ 2427/25-2023 від 18.09.2023). У медичному закладі КНП КОЦ «І територіальне медичне об`єднання м. Львова», капітан поліції ОСОБА_1 добровільно здала кров на етанол та було проведено огляд останньої відповідними лікарями, про що складено консультаційний висновок спеціаліста, згідно якого остання визнала факт вживання алкоголю. Відповідно до результату токсикологічного дослідження № 5281 від 19.09.2023, вміст алкоголю в крові становив 1.92 г/л % (ізопропанол).

У ході службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 у відповідності до ст. 63 Конституції України від надання пояснень відмовилась.

Опитані в ході службового розслідування начальник ВД ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_2 та заступник начальника ВД ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 пояснили, що 18.09.2023 після обідньої перерви о 14.05 год перевірили чи перебувають працівники відділу дізнання у своїх робочих кабінетах та виявили, що ОСОБА_1 знаходилась у службовому кабінеті з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тому запропонували їй зайти до кабінету начальника, де виявили, що від неї відчувався різкий запах алкоголю з ротової порожнини, координація рухів була суттєво порушена, мова не виразна та дещо агресивна, виражене тремтіння пальців рук, забарвлення шкірного покриву обличчя було зміненим, поведінка не відповідала обстановці, тому вони зрозуміли, що вона перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння. Про вказаний факт повідомили працівників УГІ ГУНП у Львівській області та керівництво ГУНП у Львівській області. Після цього працівниками УГІ ГУНП у Львівській області у їх присутності запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак вона відмовилась, про що складено акт. Далі працівниками УГІ ГУНП у Львівській області запропоновано пройти освідування (огляд) на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у медичному закладі, на що вона добровільно погодилась. У медичному закладі КНП ЛОЦ «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_1 добровільно здала кров та її оглянуто відповідними лікарями, про що складено консультативний висновок. Також в подальшому стало відомо, що за результатами токсикологічного дослідження у ОСОБА_1 виявлено 1,92 г/л % в крові спирту (ізопропанолу).

Опитані в ході службового розслідування старший інспектор ВП УГІ ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 та старший інспектор ВП УГІ ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснили, що за вказівкою керівництва УГІ ГУНП у Львівській області 18.09.2023 близько 14.20 год прибули в кабінет начальника ВД ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 , в якому був присутній начальник, підполковник поліції ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_1 , в ході спілкування з останньою в неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння рук та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, у зв`язку з чим працівниками УГІ ГУНП запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що остання відмовилася, про що складено акт. Втім ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, тому капітан поліції ОСОБА_4 слідував із капітаном поліції ОСОБА_1 у медичний заклад на вул. Миколайчука,9 в м. Львові, де лікарем цього закладу у ОСОБА_1 відібрано кров на етанол та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, в ході якого ОСОБА_1 повідомила, що напередодні вживала алкогольні напої. В подальшому стало відомо, що результат відбору крові на етанол становив 1,92 г/л (ізопропанолу).

Допитані в ході судового розгляду в якості свідків начальник ВД ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_2 , заступник начальника ВД ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 , старший інспектор ВП УГІ ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , старший інспектор ВП УГІ ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 надали суду покази тотожні змісту наданих ними пояснень в ході службового розслідування.

Матеріали службового розслідування містять відеозаписи з портативного відеореєстратора мобільної групи УГІ ГУНП у Львівській області у складі старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 та старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції Попкова В.В., які були дослідженні судом в ході судового розгляду.

На відеозаписі відображені події 18.09.2023, що мали місце в кабінеті начальника ВД ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 1, за присутності начальника ВД ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 , заступника начальника ВД ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 та старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції Попкова В.В., капітану поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», від чого ОСОБА_1 відмовилася, втім погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Із дослідженого судом відеозапису можна побачити, що у позивачки порушена хода, сповільнене мовлення, блідо-білий колір обличчя, розуміє значення запитуваної у неї інформації та відповідає по змісту запитуваної інформації.

Позивачка в судовому засіданні не надала згоди на допит її в якості свідка, тому надала суду вступне слово, пояснивши, що 18.09.2023 не вживала жодного алкоголю, що її стан був зумовлений поганим самопочуттям. У медичному закладі 18.09.2023, а це був понеділок, дійсно повідомила лікарю, що напередодні (наголосила, що напередодні дня огляду, а не у день огляду) вживала вино у незначній кількості, так як у вихідні святкували день народження сина. На наступний день стан здоров`я не покращився, тому їй відкрили лікарняний. Після звільнення дізналася про результати токсикологічного дослідження, що в її крові було виявлено ізопропанол, що свідчить про отруєння. Зазначила, що на її думку не спадало жодних припущень як міг потрапити ізопропанол в її організм. Втім, вкотре приймаючи рідкий цукрозамінник з листя стевії відчула сумнівний різкий запах, тому одразу подала заяву до правоохоронних органів, що мало місце 31.10.2023.

Матеріали службового розслідування містять акт перегляду відеозаписів з портативного відеореєстратора мобільної групи УГІ ГУНП у Львівській області у складі: старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 та старшого інспектора відділу підтримки УГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції Попкова В.В., а саме головою дисциплінарної комісії Ярославом Кіцилою та членом дисциплінарної комісії Романом Уніятом.

В обґрунтування неналежності та недопустимості зазначеного вище доказу, стороною позивача подано до суду флеш-носій, який приєднано до матеріалів справи, на якому відображено інформацію із мобільного телефону позивачки, а саме в частині фотосвітлини зазначеного вище акту перегляду відеозаписів з портативного відеореєстратора мобільної групи УГІ, на якому відсутній підпис члена дисциплінарної комісії Романа Уніята. Позивачка в судовому засіданні наголосила, що таку фотосвітлину нею зроблено під час ознайомлення із матеріалами службового розслідування, а саме 26.10.2023, тобто після її звільнення.

Допитаний в якості свідка член дисциплінарної комісії ОСОБА_6 показав, що акт перегляду відеозапису з портативного відеореєстратора мобільної групи УГІ ним підписувався в ході службового розслідування, однак дати підписання не пам`ятає.

Суд, надаючи оцінку наведеним твердженням позивачки та її представника щодо акту перегляду відеозаписів, виходить із приписів ч. 2 ст. 74 КАС України, а саме, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Отож в ключі наведеної процесуальної норми суд зазначає, що в цьому предметі спору доказом, який встановлює наявність або ж відсутність обставин (фактів) є серед іншого сам відеозапис портативного відеореєстратора мобільної групи УГІ ГУНП у Львівській області, а не акт про перегляд такого відеозапису членами дисциплінарної комісії.

Матеріали службового розслідування також містять акт про відмову від проходження ОСОБА_1 тесту (огляду) за допомогою газоаналізатора «Драгер» у зв`язку з підозрою в перебуванні у стані алкогольного та/або іншого сп`яніння від 18.09.2023, який складений та підписаний старшим інспектором ВП УГІ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 , старшим інспектором ВП УГІ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4 , заступником начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Факт відмови позивачки від проходження тесту (огляду) за допомогою газоаналізатора «Драгер» позивачкою не заперечувався в ході судового розгляду.

Із матеріалів службового розслідування встановлено, що позивачка погодилася пройти освідування (огляд) на стан алкогольного та/або іншого сп`яніння у медичному закладі.

Згідно направлення від 18.09.2023 №2527/25-2023 позивачку ОСОБА_1 скеровано до КНП ЛОЦ «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з метою встановлення факту перебування особи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За результатами цього направлення, отримано консультаційний висновок спеціаліста від 18.09.2023 та результат токсикологічного дослідження №5281 від 19.09.2023.

Так, згідно консультаційного висновку спеціаліста ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» від 18.09.2023, зазначено, що на момент огляду пацієнтка в свідомості. Всебічно орієнтована. Доступна мовному контакту. На запитання відповідає переажно по суті, частково плутано, малослівно, ухильно, дещо претензійно, з паузами. Пацієнтка напружена, негативістична. Настрій знижено. Емоційно лабільна. Мислення дещо сповільнене за темпом, логічне, з елементами в`язкості. Психопродуктивну симптоматику заперечує і поведінково не виявляє. Суїдицальні думки не висловлює. Увага нестійка. Критика знижена. Проведено спільний огляд з невропатологом і терапевтом. Зі слів пацієнтки напередодні вживала алкоголь. На рівні травмпункту забрано кров для аналізу на вміст етанолу.

Згідно з результатом токсикологічного дослідження №5281 від 19.09.2023, в крові ОСОБА_1 виявлено 1,92 г/л % ізопропанолу.

Таким чином, проведеним службовим розслідуванням установлено, що «дізнавач відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 , як працівник поліції, будучи зобов`язаною, відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, унаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування вимог нормативно правових актів МВС України, НП України та Головного управління НП у Львівській області, щодо неухильного дотримання службової дисципліни, 18.09.2023 після обідньої перерви, прибула в підрозділ відділу дізнання ГУНП у Львівській області з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на газоаналізаторі «Драгер» та/або у найближчому медичному закладі, проте, остання відмовилась пройти вищевказаний тест на газоаналізаторі «Драгер», але погодилась на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. У медичному закладі ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» в ОСОБА_1 було відібрано кров на етанол, результат дослідження становив - 1.92 г/л (ізопропанол), що свідчить про те, що 18.09.2023 ОСОБА_1 перебувала на службі в стані алкогольного сп`яніння, що не лише суперечить сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі якої проходить службу ОСОБА_1 , а й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.

Такими своїми діями капітан поліції ОСОБА_1 допустила грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог вимоги пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, пунктів 4, 5, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ та підпункту 1.7 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування»», та зазначено, що дисциплінарна комісія уважали би застосувати до дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0062279) дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Так, наказом ГУНП у Львівській області від 18.10.2023 № 3707 «Про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача ВД ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, обов`язків поліцейського застосовано до дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0062279) дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції, а наказом ГУНП у Львівській області від 24.10.2023 № 478 о/с «Про особовий склад» звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Надаючи оцінку зібраним дисциплінарною комісією в ході службового розслідування доказам, суд вважає за доцільне зупинити свою увагу на результаті токсикологічного дослідження, яке на думку, дисциплінарної комісії, підтвердило виявлені припущення керівників ВД ГУНП у Львівській області та працівників УГІ ГУНП у Львівській області ознак алкогольного сп`яніння у позивачки.

Так, у висновку службового розслідування на сторінці 10 зазначено: «… У медичному закладі ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» в ОСОБА_1 було відібрано кров на етанол, результат дослідження становив 1,92 г/л (ізопропанол), що свідчить про те, що 18.09.2023 ОСОБА_1 перебувала на службі в стані алкогольного сп`яніння.»

Як бачимо у наведеному вище ключі дисциплінарна комісія ототожнила ізопропанол із етанолом та дійшла висновку, що позивачка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

З метою повного та всебічного розгляду справи, протокольною ухвалою суду від 20.06.2024 постановлено про виклик до суду спеціаліста, що володіє знаннями токсикології, а саме хімічних властивостей «ізопропанолу» та його вплив на організм людини при споживанні усередину.

Втім, КНР ЛОР Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень та Центральна науково-дослідна лабораторія та лабораторія промислової токсикології, куди були скеровані виклики повідомили суд про відсутність таких спеціалістів. Відтак, суд за згодою сторін постановив завершувати розгляд справи за наявними у справі доказами.

З метою з`ясування хімічних властивостей ізопропанолу та етанолу та їхнього впливу на організм людини, суд звернувся до наукових джерел, а саме.

Згідно фармацевтичної енциклопедії України (https://www.pharmencyclopedia.com.ua/article/606/spirt-izopropilovij), спирт ізопропіловий (ДФУ), Alcohol isopropylicus (PhEur), Isopropyl alcohol (BP, USP), Isopropanol (JP), Propan-2-ol (CAS № 67-63-0); син.: Dimethyl carbinol; IPA; isopropanol; petrohol; 2-propanol; sec-propyl alcohol. С.і. безбарвна, летка, легкозаймиста рідина з характерним спиртовим запахом, що нагадує суміш етанолу та ацетону, із трохи гіркуватим смаком. Використовується в фармацевтичних препаратах і косметології, у першу чергу як розчинник. Не рекомендується для перорального застосування через свою токсичність.

Відповідно до Настанови 00888. Отруєння, спричиненні речовинами, які викликають сп`яніння (алкоголь, наркотичні речовини) в розділі «Отруєння ізопропанолом» зазначено, що ізопропанол входить до складу карбюраторної рідини і розчинів антифризу.

Згідно з інформацією, що міститься у посібнику «Внутрішні хвороби. Підручник, заснований на принципах доказової медицини» https://empendium.com/ua/, ізопропіловий (CAS 67-63-0) та пропіловий (CAS 71-23-8) спирти використовуються як розчинники, складники мийних засобів та косметики. Отруєння ними зустрічаються досить рідко. Летальна доза ізопропілового спирту становить 100-250 мл, токсична концентрація у плазмі крові 50 100 мг/дл, тоді як летальна >150 мг/дл (https://empendium.com/ua/manual/chapter/B72.XIII.C.1.2.)

Згідно фармацевтичної енциклопедії (https://www.pharmencyclopedia.com.ua/article/607/spirt-etilovij) спирт етиловий, етанол 96%, безводний (ДФУ) (лат. Spiritus aethylicus), Ethanolum (96%, Ph Eur), Alcohol (USP), Ethanol (96% BP, CAS № 64-17-5); син.: спирт винний, ethyl alcohol, ethyl hydroxide, methyl carbinol. Відповідно до ДФУ безбарвна, прозора, летка, легкозаймиста гігроскопічна рідина, що містить ?95,1% об./об. (92,6% м/м) і ?96,6% об./об. (95,2% м/м) С2Н6О, та воду; має характерний запах та пекучий смак. За фармакологічними властивостями належить до наркотичних речовин похідних жирного ряду. При внутрішньому ОСОБА_12 швидко всмоктується й подібно до етеру і хлороформу спочатку викликає збудження, а потім пригнічує життєздатність усіх органів, у т.ч. головного мозку. При частому застосуванні викликає звикання (алкоголізм).

Із наведених вище джерел суд доходить висновку, що ізопропанол використовується зокрема як розчинник та не застосовується для перорального застосування через його токсичність, відповідно не може бути складовою алкогольних напоїв та/або інших продуктів споживання людиною, та як наслідок викликати алкогольне сп`яніння. Натомість етанол є активною складовою алкогольних напоїв, при споживанні яких викликає алкогольне сп`яніння.

Суд наголошує, що відповідачем у ході службового розслідування не було вжито заходів по отриманню консультацій спеціалістів, що володіють знаннями токсикології, а саме хімічних властивостей «ізопропанолу», хоча такий спосіб збирання та перевірки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського передбачений абз. 5 п. 7 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893.

Відтак, суд резюмує, що дисциплінарна комісія не повно з`ясувала всі обставини службового розслідування та помилково ототожнила етанол із ізопропанолом та як наслідок дійшла передчасного висновку, що позивачка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що у свою чергу стало підставою до протиправного застосування до позивачки дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

Щодо клопотань сторін про прийняття судом окремих ухвал, суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 249 КАС України, відтак, підстави для прийняття окремих ухвал в цій справі відсутні.

Резюмуючи, суд зазначає наступне.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що п. 1 оскаржуваного наказу ГУНП у Львівській області від 18.10.2023 №3707 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи скасування вищевказаного наказу в частині п. 1, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту порушеного права позивача у відповідності до вимог ст. 245 КАС України визнати протиправними та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 24.10.2023 №478 о/с «Про особовий склад» про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тобто, у випадку незаконного звільнення працівника, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його незаконно звільнено.

Виходячи з того, що позивача звільнено зі служби в поліції протиправно, суд вважає, що існують достатні підстави для його поновлення на посаді дізнавача відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Суд зазначає, що оскарженим наказом позивача звільнено з 24 жовтня 2023, а тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді дізнавача відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Львівській області з 25.10.2023.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 371 КАС України рішення суду в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, суду в цій справі слід вирішити питання виплати позивачу середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту вищевказаного Порядку, який є специфічним для вирішення даних спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Відтак, норми Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 застосуванню у даній справі не підлягають.

Аналогічний висновок сформовано в постанові Верховного Суду від 19.07.2018, справа № 805/1110/17-а, де чітко врегульовано питання про те, як здійснюється виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу, а саме - в календарних, а не робочих днях.

Як видно із довідки про доходи від 24.11.2023 №200/168, нараховане грошове забезпечення позивача за два останні місяці до звільнення складає 50500,85 грн, з них: за серпень 2023 року 29456,03 грн, за вересень 2023 року 21044,82 грн. При цьому, кількість робочих (календарних) днів у серпні 31, а у вересні 30.

З огляду на це, середньоденна заробітна плата позивача становить 827,88 грн. (50500,85 грн поділити на 61 робочий день).

Суд зазначає, що періодом вимушеного прогулу позивача є період з 25.10.2023 (оскільки останнім днем роботи позивача було 24.10.2023) по 08.08.2024 включно (день ухвалення судом рішення про поновлення позивача), який становить 289 календарних днів.

Таким чином, за період з 25.10.2023 по 08.08.2024 включно стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 239257 грн 32 коп. (289 календарних днів помножити на 827,88 грн) з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на вказане, рішення суду в частині стягнення на користь позивача суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в розмірі 25250 грн 43 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів необхідно допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, тому відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2023 №3707 «Про застосування дисциплінарного стягнення до дізнавача ВД ГУНП» в частині застосування до дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24.10.2023 №478 о/с «Про особовий склад».

Поновити ОСОБА_1 на посаді дізнавача відділу дізнання Головного управління Національної поліції у Львівській області з 25.10.2023.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 239 257 (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 32 копійки з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 43 копійки з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.08.2024.

Суддя Сидор Н.Т.