Справа № 554/7072/24
Суддя: Сініцин Е. М.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.08.2024Справа № 554/7072/24
Провадження № 2-а/554/107/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.

за участю секретаря: Лазоренко В.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП №596, відповідно до якої позивача, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Із винесеною постановою позивач категорично не погоджується, переконаний у безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності та наявності правових підстав для скасування винесеного документа.

Так, позивач вказує, що постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено на підставі того, що позивач нібито не з`явився по повістці від 09.05.2024 року.

Позивач звертає увагу, що на вказаній повістці від 09.05.2024 року відсутній підпис начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер повістки прописаний ручкою, а ПІБ позивача заповнювалося та вручалося на коліні невстановлених осіб.

На підставі вищевикладеного позивач вказує, що він не має обов`язку з`являтися за вищевказаною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, в повістці зазначено, що в разі порушення умов зазначених в повістці (неявка) настає адміністративна відповідальність передбачена ст. 210-1 КУпАП, а саме штраф 3400 грн.

Натомість норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання приписів п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» набрала чинності лише 19 травня 2024 року.

Тому норма ч.3 ст.210-1 КУпАП не могла бути застосована до позивача, оскільки, на момент вручення повістки діяла редакція ст.210-1 КУпАП від 14 жовтня 2023 року.

На підставі наведеного, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що порушення не є триваючим, та момент інкримінованого правопорушення діяла редакція статті 210 КУпАП яка не містила в собі частину третю, та містила менший розмір стягнення. Не враховано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП неможливе. Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно позивача не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім відсутності доказів, що підтверджують вину позивача, він переконаний у тому, що відповідач також допустив процесуальні порушення, що виключають можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, в оскаржуваній постанові не відображено, що гр. ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, відтак неможливо встановити, чи було належним чином забезпечено право позивача на захист. Постанова носить поверхневий і загальний характер, в ній відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи (постанова не містить протоколу: відсутні місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення), резолютивна частина постанови не містить висновку про прийняте рішення, лише зазначення розміру штрафу.

Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Виходячи з викладеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №596 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.06.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 Кодексу Україні про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 липня 2024 року у адміністративній справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено судове засідання без виклику, але з повідомленням сторін.

Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, відзив до суду не надсилав. Відповідно до ч.ч.6,7 ст.18 КАС України, ІНФОРМАЦІЯ_3 повинен бути зареєстрованим в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З Постанови №596 від 26.06.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку в особливий період, не повідомивши у належний термін орган ведення військового обліку про істотні зміни у облікових даних, що підлягають оперативному уточненню (зміні). А саме, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою на 20.05.2024 року. Доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 співробітниками Національної поліції лише 26.06.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, за що передбачена адміністративна відповідальність, визначена ст. 210 КУпАП. Обставиною, що пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 є визнання вини у скоєному. Обставини, що обтяжують відповідальність відсутні. Враховуючи те що, в Україні діє особливий період (воєнний стан) з 24.02.2022 року, діяння гр. ОСОБА_1 підпадають під дію ч.3 ст. 210 КУпАП. Враховуючи, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП, постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 гривень.

Згідно вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 210 КУпАП України, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд погоджується з позицією позивача, що Постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 №596 від 26.06.2024 року винесена з порушенням чинного законодавства, так як постанова не містить зазначення обставин, що вказували б на склад адміністративного правопорушення, передбаченого визначеною відповідачем частиною 3 статті 210 КУпАП України.

Так, суд вважає, що правовідносини між ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 виникнули 09.05.2024 року під час вручення останньому повістки.

З наданої позивачем повістки вбачається, що вона дійсно виписана кульковою ручкою, на ній вказано попередження: «не явка штраф 3 400 грн. ст.210-1 КУпАП».

Тобто, в повістці вказані наслідки невиконання ОСОБА_1 вимог про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідальність за ст.210-1 КУпАП та розмір штрафу.

Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив ОСОБА_1 про правові наслідки за ст.210-1 КУпАП, а виніс Постанову за ч.3 ст.210 КУпАП, що не відповідає кваліфікації за якою попереджався ОСОБА_1 та ще й зі збільшенням розміру штрафу, суд вважає, що Постанова обтяжила положення позивача, що суперечить нормам дії Закону у часі.

Більш того, вимоги до змісту повістки викладені в ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»:

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Суд вважає, що повістка виписана на ім`я ОСОБА_1 , не містить дату народження громадянина та мети виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідно, не може вважатися належним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим у ОСОБА_1 відсутній обов`язок з`являтися за вказаною повісткою на вказану дату.

Суд також приймає до уваги доводи відповідача про те, що відповідач був позбавлений можливості реалізації своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП України, оскільки позивач був примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції, з невстановлених судом правових підстав, наявність та порядок застосування яких не вбачається із норм, що регулюють відповідні суспільні відносини у сфері притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд скептично відноситься до доводів позивача відносно відсутності підпису посадової особи на повістці, а також порядку її складання та вручення, оскільки суду не надано доказів, що в своїй сукупності підтверджували вказані обставини.

Однак, враховуючи встановлені обставини про невідповідність застосування норм, що діяли на час виниклих правовідносин, а також порушення права на захист позивача, оскільки він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції, про що зазначено в постанові, суд дійшов висновку, що Постанова винесена з порушенням ст.283 КУпАП.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були

Згідно вимог п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Вирішуючи позов з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Постанова № 596 від 26.06.2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 7, 210, 247, 268, 283, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №596 від 26.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, за якою накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 гривень скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського окружного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса для листування АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: Е.М. Сініцин.