Справа № 440/14439/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 р. Справа № 440/14439/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, по справі № 440/14439/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.07.2023 року щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 року № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 року № 67/6-23.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком на пенсію державного службовця з урахуванням даних з довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 року № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 року № 67/6-23, починаючи з 15 червня 2023 року із урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року по справі № 440/14439/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладену в листі від 04.07.2023, щодо не призначення позивачу пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком на пенсію державного службовця з урахуванням даних з довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 № 67/6-23, починаючи з 15 червня 2023 року із урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалити судове рішення, яким скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року по справі № 440/14439/23, а позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що при опрацюванні заяви позивачки від 31.05.2023 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було встановлено, що станом на 1 травня 2016 р. у ОСОБА_1 відсутній необхідний 20-річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців для обчислення їй пенсії згідно Закону 3723 необхідно надати довідку про розмір виплат, що включається в заробіток для обчислення пенсії за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, починаючи з 01.05.2016. Також відповідач зазначив, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. ОСОБА_1 не зверталася до Головного управління із заявою про переведення її на інший вид пенсії, в даному випадку із пенсії призначеної за нормами Закону № 1058 на пенсію згідно Закону № 3723. 15 червня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшло звернення від ОСОБА_1 щодо надання роз`яснень можливості призначення їй пенсії державного службовця, яке було розглянуте Головним управлінням в межах повноважень, строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», та надана обґрунтована відповідь за вих. № 13429-13116/К-02/8-1600/23 від 04.07.2023. Позивач фактично не погоджується зі змістом наданої Головним Управлінням відповіді, при цьому незгода заявника з відповіддю, не свідчить про порушення Головним Управлінням вимог Закону України «Про звернення громадян». Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 520/3571/17 (в ЄДРСР № 87560057). Вимога Позивача про визнання протиправними дій Головного Управління є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки лист Управління № 13429-13116/К-02/8-1600/23 від 04.07.2023 є відповіддю на звернення, а не рішенням, яке породжує юридичні наслідки. Таким чином, встановлений порядок звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший Позивачем додержано не було.

Щодо похідних вимог про зобов`язання вчинити певні дії відповідач зазначив, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

На підставі положень п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 31.05.2023 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно Закону України «Про державну службу» на більш вигідних для неї умовах.

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 були додані такі документи: паспорт серії КО008224, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру від 18.03.1998, диплом НОМЕР_1 , трудову книжку НОМЕР_2 від 12.08.1986 та вкладиш до трудової книжки від 15.07.2015, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 25.05.2023 №67/6-23, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 25.05.2023 №67/6-23.

За результатами розгляду заяви позивачки, Головним управлінням в Сумській області прийнято рішення №65 від 08.06.2023 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону 1058. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 41 рік 3 місяці 8 днів, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» до 01.05.2016 становить 14 років.

15.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просила роз`яснити, чи правомірно їй не нарахували пенсію державного службовця та перевести її з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно із статтею 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Листом від 04.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що з 31.05.2023 р. їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», загальний страховий стаж становить 41 рік 3 місяці 8 днів, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» до 01.05.2016 становить 14 років. Оскільки станом на 01 травня 2016 року, відсутній необхідний 20-річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, для обчислення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» необхідно надати довідку про розмір виплат, що включається в заробіток для обчислення пенсії за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01.05.2016.

Позивач не погодилася із фактичною відмовою відповідача та звернулася до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, на підставі встановлених обставин справи та норм законодавства, якими врегульовані спірні відносини, про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладеної в листі від 04.07.2023 р. щодо не призначення позивачу пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу». За таких обставин, суд вирішив, що належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком на пенсію державного службовця з урахуванням даних з довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 року № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 року № 67/6-23 починаючи з 15 червня 2023 року із урахуванням раніше проведених виплат.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 10 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІ (далі Закон № 889-VІІ), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 10 років стажу державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, та перебування на час досягнення пенсійного віку на посаді державної служби, наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до приписів частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 р., відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.

Як вбачається з розрахунку страхового стажу позивача, страховий стаж ОСОБА_1 становить 41 рік 3 місяці 8 днів.

Станом на день звернення позивача із заявою до органу Пенсійного фонду України (на 31.05.2023) позивач досягла 60 років.

Згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 12.08.1986 та вкладишу до трудової книжки від 15.07.2015, позивачка:

17.04.2002 р. прийнята на конкурсній основі, по переводу на посаду спеціаліста Гадяцького районного відділу земельних ресурсів; присвоєно 15 ранг державного службовця;

17.04.2002 р. позивачкою прийнято присягу державного службовця;

31.01.2004 р. присвоєно черговий 14 ранг державного службовця (запис 15);

01.04.2004 р. переведена на посаду провідного спеціаліста;

06.02.2006 р. присвоєно черговий 13 ранг VII категорії державного службовця;

25.09.2007 р. Гадяцький районний відділ земельних ресурсів реорганізовано шляхом перетворення у відділ земельних ресурсів у Гадяцькому районі Полтавської області; 25.09.2007 р. переведена на посаду провідного спеціаліста;

07.08.2008 р. Відділ земельних ресурсів у Гадяцькому районі Полтавської області реорганізовано шляхом перетворення у відділ Держкомзему у Гадяцькому районі Полтавської області; 07.08.2008 р. переведена на посаду провідного спеціаліста Відділу Держкомзему у Гадяцькому районі Полтавської області;

15.09.2008 р. переведена на посаду головного спеціаліста; 01.01.2010 р. переведена на посаду завідувача сектору оцінки та ринку земель на підставі стажування;

01.03.2010 р. присвоєно 12 ранг VI категорії державного службовця згідно ст. 26 Закону України «Про державну службу»;

22.12.2010 р. переведена на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою, моніторингу, охорони та ринку земель;

15.07.2015 р. Відділ Держземагенства у Гадяцькому районі Полтавської області реорганізовано шляхом приєднання до Відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі;

05.08.2015 р. переведена на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою та ринку земель;

01.10.2015 переведена на посаду завідувача сектору землеустрою та ринку земель;

01.05.2016 р. присвоєно 6 ранг категорії Б посад державної служби;

19.12.2016 р. звільнено в порядку переведення до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП;

20.12.2016 р. призначено на посаду головного спеціаліста відділу у Гадяцькому районі, в порядку переведення з Відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області;

23.07.2021 р. переведено на рівнозначну посаду головного спеціаліста відділу № 5 управління у Миргородському районі;

07.12.2021 р. переведено на рівнозначну посаду головного спеціаліста відділу № 2 управління надання адміністративних послуг;

18.05.2022 р. звільнено у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Як встановлено судом, на підставі статті 25 Закону України «Про державну службу» № 3723 позивачу зараховано пенсійним органом стаж державної служби за період з 17.04.2002 р. по 01.05.2016 р.

Отже, стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 складав більше 10 років та станом на 01.05.2016 позивач займала посаду завідувача сектору землеустрою та ринку земель (запис № 32), що підтверджується відомостями трудової книжки та вкладишу до трудової книжки ОСОБА_1 .

Крім того, позивачка працювала на відповідних посадах державної служби і після 01.05.2016 р. та була звільнена 18.05.2022 р. у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу». Загальний стаж державної служби понад становить 20 років.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та відповідні норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині.

Крім того, відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб № 622 від 14 вересня 2016 року пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Такими довідками є: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №67/6-23 від 25.05.2023 р. та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби № 67/6-23 від 25.05.2023 р.), видані Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, за формою та змістом відповідають вимогам форм довідок, затверджених Постановою Правління ПФУ №1-3 від 17.01.2017 р., що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», адже містять усі необхідні складові заробітної плати державного службовця, який має не менш як 20 років стажу.

Дані довідки видані ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», виходячи саме із середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат за травень 2023 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Жодних заперечень щодо форми, підстав видачі, періодів, за який вказана заробітна плата для призначення пенсії тощо, відповідачем не наведено.

Отже, апеляційний суд констатує, що згадані довідки мають бути враховані відповідачем при визначенні розміру пенсії державного службовця позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності врахування відповідачем даних з довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 року № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 року № 67/6-23, починаючи з 15 червня 2023 року із урахуванням раніше проведених виплат.

Щодо посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на те, що позивачка не зверталася до Головного управління із заявою про переведення її на інший вид пенсії, а направила звернення щодо надання роз`яснень можливості призначення їй пенсії державного службовця, яке було в порядку Закону України Про звернення громадян, суд зазначає таке.

Зміст заяви позивачки від 15.06.2023 р., в якій вона просить перевести її з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно ст. 37 Закону № 3723-XII очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

Відмовивши позивачу в розгляді її заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій). Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі №748/696/17, адміністративне провадження №К/9901/16284/18.

Щодо посилань відповідача на постанову Верховного Суду від 13.02.2020 у справі 520/3571/17, то колегія суддів зауважує, що висновки Верховного Суду викладені у вказаній постанові, є нерелевантними до даної справи, оскільки у справі №520/3571/17 спірним питанням було порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» і позивач фактично не погоджувався зі змістом наданої відповіді.

Щодо доводів відповідача про те, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий висновок щодо застосування норм права сформовано у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Заява про переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-XII подана позивачкою 15.06.2023 р., а відтак саме з цієї дати позивач має право на переведення на пенсію державного службовця та призначення їй пенсії за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-XII.

За встановлених обставин висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованими і законними.

Щодо доводів відповідача про те, що згідно з пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 збережено право державних службовців лише на призначення (а не перерахунок) пенсії на умовах ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723, а переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший, колегія суддів зазначає наступне.

За наявності у особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону законодавець не забороняє такій особі після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом.

Таким чином, в даному випадку має місце призначення (переведення) іншого виду пенсії, а саме пенсії згідно з Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

Відтак, посилання відповідача на те, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцям, є необґрунтованим, оскільки в даному випадку пенсію позивачу буде призначено згідно з Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ, а не здійснено перерахунок такої пенсії.

Наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника висновків колегії суддів не спростовують.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку щодо покладення обов`язку на Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком на пенсію державного службовця з урахуванням даних з довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 року № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 року № 67/6-23 починаючи з 15 червня 2023 року із урахуванням раніше проведених виплат.

З цього приводу колегія суддів зазначає таке.

В даному випадку позивачу призначена пенсія за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а просить вона перевести її на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

За таких обставин пенсія підлягає перерахунку лише після призначення пенсії позивачу у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу», а тому відповідно до ч.4 статті 317 КАС України колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, виклавши абзац 2 та 3 резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця, призначивши пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-XII, з урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 року № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 року № 67/6-23, починаючи з 15 червня 2023 року із урахуванням раніше проведених виплат».

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 по справі № 440/14439/23 - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця, призначивши пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-XII, з урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.05.2023 року № 67/6-23 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби від 25.05.2023 року № 67/6-23, починаючи з 15 червня 2023 року із урахуванням раніше проведених виплат».

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 у справі №440/14439/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій