Справа № 240/18302/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18302/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

23 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення прийнятого у даній справі та в подальшому доповнення до нього.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання рішення суду від 10.04.2024 та доповнення від 10.05.2024, 13.05.2024 в адміністративній справі №240/18302/22.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи містяться усі необхідні докази, які свідчать про відсутності належного фінансування для виконання рішення суду, що у свою чергу не може вважатися невиконанням рішення суду, в частині виплати, без поважних на то підстав.

При цьому відповідачем вжиті наступні заходи з метою виконання судового рішення, а саме: здійснено перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 та внесено до Списку черговості рішень, з урахуванням набрання рішень суду законної сили, додано до матеріалів справи відповідну інформацію з підсистеми "Реєстр судових рішень".

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу, визнати звіт неприйнятим та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що судове рішення, яке набрало законної сили, відповідачем не виконане, заборгованість до теперішнього часу не виплачена.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 17.07.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Враховуючи клопотання заявника про розгляд справи за її відсутності, а також те, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023, яке набрало законної сили визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.12.2020 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

15.06.2023 до суду першої інстанції надійшла заява позивача подана в порядку ст.382-383 КАС України.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви, яку постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023 скасовано, заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі № 240/18302/22 задоволено. Також встановлено місячний строк з дати отримання цієї постанови для надання до Житомирського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/18302/22.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання судового рішення, яку постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 скасовано та прийнято нову постанову про відмову у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання судового рішення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протягом 30 днів подати до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/18302/22.

18.04.2024 та 19.04.2024 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано звіт та доповнення до звіту про виконання судового рішення прийнятого у даній справі.

10.05.2024 на виконання вимог ухвали суду першої інстанції представник Управління подала доповнення до звіту про виконання судового рішення. Пояснила, що загальний розмір боргу, на виконання рішень суду ОСОБА_1 становить 409 288,09 грн, однак на сьогодні Управлінням виплачена заборгованість за рішеннями судів, які набрали чинності по 19.09.2020.

У доповнення до поданого звіту вказала, що на виконання вимоги виконавця від 12.01.2024 при перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" з 01.01.2024 застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду у розмірі 1600,00 грн. З огляду на що, у результаті перерахунку на виконання рішення суду у справі №240/13902/21 розмір підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, встановленого статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2024 ОСОБА_1 становить 3200 грн. При цьому, оскільки на час проведення перерахунку пенсія ОСОБА_1 за січень 2024 року виплачена з врахуванням підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі 13 400,00 грн, тому виникла переплата підвищення до пенсії у розмірі 10 200,00 грн, яка утримана із загальної суми заборгованості (207 388 грн (нараховано за рішенням суду) - 10 200 грн (переплата) = 197 188 грн).

13.05.2024 позивачем подано заяву в якій вказано, що з нарахованою сумою у розмірі 409 288,09 грн, на виконання рішення суду, погоджується. Натомість заперечує твердження представника відповідача щодо дати набрання законної сили рішенням у даній справі, вважає правильною датою - 13.03.2024. Просить суд зобов`язати Управління вказати правильну дату набрання законної сили рішенням та виплатити наявну пенсійну заборгованість, а у випадку невиконання рішення суду у встановлений строк, змінити спосіб виконання із зобов`язання на стягнення.

14.05.2024 від представника Управління надійшли доповнення до звіту разом із відповідними доказами. За документами доданими до таких доповнень, рішення у даній справі набрало законної сили 13.03.2023.

Також зі звітом про виконання судового рішення відповідач надав розрахунок пенсії виплаченої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у даній справі та пояснення до такого перерахунку, в тому числі, щодо зменшення розміру пенсії в результаті проведеного перерахунку.

Як пояснив представник відповідача, загальний розмір боргу по пенсійній справі ОСОБА_1 на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду у справі №№240/13902/21 (щодо доплати до пенсії передбаченої ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"), 240/42957/21 (щодо перерахунку на підставі оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області"), 240/18302/22 (щодо обмеження пенсії максимальним розміром) становить 409 288,09 грн, в тому числі 207 338,00 грн (за рішенням суду №240/13902/21), 110 603,96 грн (за рішенням суду №240/42957/21) та 101 496, 13 грн (за рішенням суду №240/18302/22).

З нарахованою сумою ОСОБА_2 погоджується, про що свідчить зміст його заяви від 13.05.2024.

За розрахунком, доданим до звіту, станом на 01.12.2023 пенсію позивачу нараховано у розмірі 26 742,09 грн, враховуючи вищевказані судові рішення. До виплати підлягала нарахована пенсія у розмірі 26 742,09 грн, тобто без обмеження її максимальним розміром.

З 01.01.2024 пенсійне забезпечення, враховуючи доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, передбаченої ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 3200,00 грн, становило 16 542,09 грн та підлягало до виплати у такому ж розмірі, тобто без обмеження її максимальним розміром.

Представник відповідача у доповненнях до звіту вказала, що на виконання вимоги виконавця від 12.01.2024 при перерахунку пенсії, відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" з 01.01.2024 застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду - 1600,00 грн. З огляду на що, у результаті перерахунку, на виконання рішення суду у справі №240/13902/21 (щодо доплати до пенсії передбаченої ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") розмір підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_1 з 01.01.2024 становило 3200 грн.

При цьому, оскільки на час проведення перерахунку пенсія позивача за січень 2024 року була виплачена з врахуванням підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі 13 400,00 грн, тому виникла переплата такого підвищення до пенсії у розмірі 10 200,00 грн, яка була утримана із загальної суми заборгованості (207 388 грн (нарахована сума на виконання рішення суду №240/13902/21 ) - 10 200 (переплата в січні 2024 року) = 197 188 грн).

Станом на день подання доповнень до звіту Управлінням виплачена заборгованість за рішеннями судів, які набрали чинності по 19.09.2020.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена правова норма КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення, підставами її застосування є саме невиконання судового рішення.

Разом з тим, вказаною нормою статті 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, вирішувати питання прийняття звіту, вирішувати питання про накладення штрафу.

Тобто, суд наділений правом, а не обов`язком прийняти рішення про подання звіту, прийняття звіту, накладення штрафу.

В той же час, такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2023 по справі № 200/3958/19-а зазначив таке.

Судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.05.2020 у справі № 800/320/17 зазначила, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Згідно матеріалів справи Управлінням на виконання судових рішень здійснено перерахунок пенсійного забезпечення позивача у належному розмірі.

При цьому згідно додатків, доданих до звіту та його доповнень, нараховані суми на виконання рішень суду включені до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегорованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Крім того, для повного виконання судових рішень, що набрали законної сили Управлінням направлялись звернення від 22.06.2022 №0600-0304-5/43721 та від 13.07.2023 №0600-0304-5/73508 до Пенсійного фонду України про виділення додаткових коштів (видатків бюджету Головного управління) для погашення заборгованості за судовими рішеннями, які обліковуються в Реєстрі, на яке надано відповідь від 19.07.2022 №2800-030102-9/29530, від 10.08.2023 №2800-040204-9/44741 про передбачені видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду у розмірі 360,0 млн грн.

Відтак судом першої інстанції вірно враховано пояснення представника відповідача, що Управлінням проведений, в межах наданої компетенції комплекс заходів, для повного та неухильного виконання рішення суду №240/18302/22, а виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням буде проведена Пенсійним фондом України за умови наявності відповідного бюджетного фінансування.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Приписами статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 (далі - Положення № 28-2), Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Пунктом 3 Положення № 28-2 визначено, що основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до пункту 4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

У контексті викладеного слідує висновок, що фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.05.2022 у справі №360/940/20.

У постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Враховуючи те, що відповідачем вчиняються дії з метою виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України, колегія суддів наголошує, що в межах цієї справи, не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача, у зв`язку з чим, підстави для визнання протиправними дій відповідача та встановлення нового строку для виконання рішення суду, відсутні.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи містяться усі необхідні докази, які свідчать про відсутності належного фінансування для виконання рішення суду, що у свою чергу не може вважатися невиконанням рішення суду, в частині виплати, без поважних на то підстав.

Наданим відповідачем звітом про виконання судового рішення та доповненнями до нього підтверджується, що відповідачем вжиті наступні заходи з метою виконання судового рішення, а саме: здійснено перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 та внесено до Списку черговості рішень, з урахуванням набрання рішень суду законної сили, додано до матеріалів справи відповідну інформацію з підсистеми "Реєстр судових рішень".

При цьому, апеляційний суд зазначає, що скаржником не зазначено жодних обставин та не надано доказів на їх підтвердження щодо вчинення відповідачем умисних дій, спрямованих на невиконання рішення у цій справі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про виконання рішення суду від 10.04.2024 та доповнення до такого від 10.05.2024, 13.05.2024 в справі №240/18302/22.

Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції приймаючи оскаржену ухвалу не порушив норм ст. 382 КАС України.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.