Справа № 200/79/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року справа №200/79/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі № 200/79/24 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Джеремін до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Джеремін звернулося до з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому позивач просив суд: визнати бездіяльність відповідача 1 щодо несвоєчасного виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, та неприйняття рішення відносно реєстрації податкових накладних протиправною; зобов`язати відповідача 2 зареєструвати податкові накладні ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року датою їх отримання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що на реєстрації у відповідача 1 знаходиться податкові накладні ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року реєстрація якої була зупинена. Причиною зупинення зазначено, що платник податку, яким подано документ для реєстрації, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року по справі № 200/10825/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 332700 від 23.10.2020 року та № 343333 від 04.11.2020 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року по справі № 200/10624/21 визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС України у Донецькій області, щодо не виключення ТОВ Джеремін з переліку ризикових платників податку та зобов`язано ГУ ДПС України у Донецькій області виключити ТОВ Джеремін з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Позивач зазначає, що на день подання цього позову жодних підстав для продовження зупинення реєстрації податкових накладних, реєстрація яких зупинена, немає, оскільки він не відповідає жодному критерію ризиковості. Разом з тим, Державною податковою службою України не зареєстровано податкові накладні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі № 200/79/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо неприйняття рішення відносно реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Джеремін" ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем їх подання. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Джеремін" ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем їх подання. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідачі не погодився з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати оскаржене судове рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзиви на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Джеремін є юридичною особою, зареєстроване 09.11.2015 року. Видом економічної діяльності позивача є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

За результатами господарської операції між ТОВ Джеремін та ТОВ Меркурій та відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України позивачем складено податкові накладні ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року та засобами електронного зв`язку направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 23.10.2020 року № 332700 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, товариство включено до переліку ризикових платників податків, з посиланням на п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки згідно інформаційного ресурсу ДПС України відсутня будь-яка інформація, щодо наявності в розпорядженні суб`єкта господарювання проліцензовнаних акцизних складів, резервуарів, ємностей та інших об`єктів, що використовується для зберігання придбаного пального.

Згідно отриманих квитанцій від 05.11.2020 року податкові накладні прийнято, але їх реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації зазначено: платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пояснень відповідача 3 вбачається, що інформацією наявною в базах даних ДПС України (підсистема АІС Робота комісії ДПС Журнал розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК ІС Податковий блок та підсистема АІС Архів ЕД Журнал прийому ІС Єдине вікно подання електронної звітності) повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація якої зупинено до податкової накладної ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 ТОВ Джеремін не надавалось.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року по справі № 200/10825/20 визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 23.10.2020 року № 332700 та від 04.11.2020 року № 343333 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Позивач зазначив, що ГУ ДПС України у Донецькій області в порушення вимог постанови КМУ Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2019 року №1165 не виключив ТОВ Джеремін з переліку ризикових платників податку.

З метою виключення ТОВ Джеремін з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року по справі № 200/10624/21 визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС України у Донецькій області, щодо не виключення ТОВ Джеремін з переліку ризикових платників податку та зобов`язано ГУ ДПС України у Донецькій області виключити ТОВ Джеремін з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Позивач зазначає, що на день подання цього позову жодних підстав для продовження зупинення реєстрації податкових накладних, реєстрація яких зупинена, немає, оскільки він не відповідає жодному критерію ризиковості. Разом з тим, Державною податковою службою України не зареєстровано податкові накладні.

Тому з метою реєстрації податкових накладних ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 датою їх отримання, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо визнання протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Вінницькій області щодо несвоєчасного виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Основного Закону України, у рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (п. 4.1 мотивувальної частини вказаного рішення).

Реалізуючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

З огляду на положення ст. 5, 245 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними.

Згідно згаданих норм такі повноваження суд реалізує в разі встановлення факту порушення прав, свобод та інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який б гарантував повний захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Відповідно до ч 2 ст. 6, ч. 1, 2 ст. 7 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Водночас, в розумінні ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного видно, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права і суд позбавлений можливості задовольняти вимоги в разі, якщо права позивача не були порушені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/276/19 зазначено, що "Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Водночас для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.".

Суд зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 20.03.2024 по справі № 340/5692/22, від 22.03.2024 по справі № 280/1011/23 та інших.

У постанові від 01.09.2022 у справі № 990/46/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні, але не вчиняються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції.

Судом встановлено, що наказом Державної податкової служби України від 26.03.2022 року № 172 у зв`язку з введенням в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2020 воєнного стану внесені зміни до наказу ДПС України від 12.11.2020 № 643 Про затвердження Положень про територіальні органи ДПС, а саме Положення про територіальні органи ДПС, що затверджені наказом ДПС України від 12.11.2020 року № 643, доповнені новим п.1-1 такого змісту: У період дії воєнного стану та протягом трьох місяців після його завершення або скасування окремі повноваження територіальних органів ДПС можуть здійснювати інші територіальні органи ДПС за окремим наказом ДПС.

Згідно з наказом Державної податкової служби України від 28.03.2022 року №173 Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС (із внесеними змінами), виконання повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області закріплено за Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року по справі № 200/10624/21 визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС України у Донецькій області, щодо не виключення ТОВ Джеремін з переліку ризикових платників податку та зобов`язано ГУ ДПС України у Донецькій області виключити ТОВ Джеремін з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 року по справі № 200/10624/21 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Донецькій області залишено без задоволення, а рішення без змін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року по справі № 200/10624/21 зобов`язано ГУ ДПС України у Донецькій області подати до 14.03.2023 року звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 по справі №200/10624/21.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 року по справі № 200/10624/21 прийнято звіт Головного управління ДПС у Вінницькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року по справі №200/10624/21.

Суд зазначає, що позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Вінницькій області щодо несвоєчасного виключення ТОВ Джеремін з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року по справі № 200/10624/21.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Вінницькій області щодо несвоєчасного виключення ТОВ Джеремін з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у Вінницькій області про неприйняття рішення відносно реєстрації податкових накладних та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року датою отримання, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків. У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

З матеріалів справи судом встановлено та сторонами не заперечується, що за результатами перевірки податкових накладних ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року було сформовано квитанції про прийняття податкових накладних, але їх реєстрацію зупинено.

Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку № 520 (станом на момент спірних правовідносин) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (п. 2 Порядку № 520).

Згідно п. 7 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

З метою з`ясування всіх обставин у справі ухвалами Донецького окружного адміністративного суду витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області та Головного управління ДПС Донецькій області, зокрема: належним чином засвідчену копію рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняте згідно п. 11 Порядку № 520 за результатами розгляду податкових накладних від 16.10.2020 № 12 та надати докази направлення на адресу платника податків чи до "Електронного кабінету" рішення, а також відомості про отримання даного рішення платником податків (в разі відсутності такого рішення, надати пояснення).

Відповідачами надано пояснення, у яких відповідачі зазначили, що по податкових накладних ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року рішення про відмову в їх реєстрації прийняті не були.

Згідно з п. 19 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема: неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п. 20 Порядку № 1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підставою для реєстрації ДПС України податкових накладних ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 рокує зокрема, неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відповідачами підтверджено неприйняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимоги, шляхом визнання протиправною бездіяльність ДПС України щодо неприйняття рішення відносно реєстрації податкових накладних ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні ПН № 10 від 16.10.2020 року та ПН № 2 від 01.10.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі № 200/79/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі № 200/79/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко