Справа № 200/4924/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року Справа№200/4924/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність яка полягає у відмові в призначенні пенсії за вислугу років за п. «а» ст. 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з врахуванням пільгового стажу для призначення пенсії 28 років 11 місяців 18 днів; - скасувати рішення про відмову в призначені пенсії від 30.05.2024 № ; - зобов`язати призначити пенсію за вислугу років, з дати звернення із заявою про призначення пенсії, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», на підставі пільгової вислуги років для призначення пенсії з урахуванням 28 років 11 місяців та 18 днів.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що за період служби в ОВС він здобув стаж у календарному обчисленні в розмірі - 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому обчисленні 28 років 11 місяців 18 днів, а тому має право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що необхідний пакет документів для призначення пенсії отриманий Головним управлінням в травні 2024 року. Зазначає, що на підставі пункту 2-1 Порядку № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови. При цьому, а ні пункт 1, а ні пункт 2 вказаної постанови не передбачає обрахунок календарної вислуги років з кратністю (пільгове обчислення). Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховуються на пільгових умовах […]. Вважає, що на час звернення позивача до Головного управління з заявою редакція пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування служби на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пункту 3 Порядку № 393. Також посилається на те, що оскільки за приписами статті 17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення, а саме Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років тільки для визначення розміру пенсії, тому відсутні підстави для врахування позивачу періоди служби в пільговому обчисленні до календарної вислуги років. Крім того зазначає, що розгляд питання щодо призначення пенсії є виключною компетенцією Головного управління.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 02.01.2001.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/6670/23 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в оформленні подання на пенсію за вислугу років та направлення його до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та направити документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 , до відповідного органу Пенсійного фонду України згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до вислуги років, яка становить в пільговому обчисленні 28 років 11 місяців 18 днів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/6670/23 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 200/6670/23 залишено без змін.

Згідно з копією наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29.07.2014 № 1429 о/с (по особовому складу) установлено, що майора міліції ОСОБА_1 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Відповідно до копії наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 05.09.2014 № 333 о/с (по особовому складу) установлено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, вирішено вважати вислугу років на 29 липня 2014 року майору міліції ОСОБА_1 який наказом МВС України від 29.07.2014 № 1436 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) у запас Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ: у календарному обчисленні - 20 років 09 місяців 16 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 11 місяців 18 днів.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 16.12.2021 № 13 о/с лк (по особовому складу) вирішено внести зміни до наказу ГУМВС України в Донецькій області від 05.09.2014 № 333 о/с в частині оголошення вислуги років майору міліції ОСОБА_1 (М-020306) начальника відділу карного розшуку Краматорського міського відділу. Вважати підставою для звільнення його з органів внутрішніх справ наказ МВС України від 29.07.2014 № 1429 о/с.

Відповідно до довідки Головного управління МВС України в Донецькій області від 24.12.2021 № 425 лк установлено, що ОСОБА_1 , дійсно проходив службу в Збройних Силах України в період з 01.07.1993 до 09.12.1994, в органах внутрішніх справ з 21.03.1995 до 29.07.2014. Зазначено, що наказом МВС України від 29.07.2014 № 1429 о/с ОСОБА_1 був звільнений зі служби в ОВС за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) у запас Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з 29 липня 2014 року. Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 05.09.2014 № 333 о/с ОСОБА_1 оголошена вислуга років, яка на день звільнення склала: у календарному обчисленні - 20 років 9 місяців 16 днів, у пільговому - 28 років 11 місяців 18 днів.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, яка надійшла від Міністерства внутрішніх справ відділу координації пенсійних питань від 24.05.2024 №2622/5 Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.05.2024 № .

Указаним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю: - необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом а статті 12 Закону №2262; - недосягненням на день звільнення заявником 45-річного віку, передбаченого пунктом б статті 12 Закону №2262. Зазначено, що в пакеті документів для призначення пенсії за вислугу років, а саме в поданні про призначення пенсії від 21.05.2024 №1560, в грошовому атестаті 04.09.2023 №163 та наказом від 05.09.2014 №333 о/с, вислуга років в пільговому обчисленні станом на 29.07.2014 складає 28 років 11 місяців 18 днів, у тому числу календарна вислуга років - 20 років 09 місяців 16 днів (рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №200/6670/23).

До суду надана копія трудової книжки позивача НОМЕР_2 , в якій наявні записи: № 3-4 щодо роботи позивача у період з 21.03.1999 по 29.07.2014 в органах внутрішніх справ в Краматорському МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідач надав до суду копію заяви про призначення пенсії за вислугу років, яка надійшла від Міністерства внутрішніх справ відділу координації пенсійних питань від 24.05.2024 №2622/5.

Позивач надав до суду копію свого послужного списку.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в призначенні пенсії на підставі п. «а» ч. 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), у редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби, було передбачено, що пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону;

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII у чинній редакції встановлено, що пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-XII, у редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби, було передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 17-1 Закону № 2262-XII у чинній редакції встановлено, що порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Постанова № 393), у редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби, було визначено періоди, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 3 Постанови № 393, у редакції, чинній на момент звільнення позивача зі служби, були передбачені певні періоди, які зараховується на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах.

Згідно з п. 3 Постанови № 393, у редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, передбачено зараховується певних періодів на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Верховний Суд у постанові від 10 червня 2024 року у справі № 260/4588/23 зазначив, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби.

Отже, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ч. 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Як випливає з матеріалів справи, на час звільнення позивача зі служби, діяла редакція Порядку № 393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років для призначення пенсій.

Відтак позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки вислуга років у пільговому обчисленні стажу його служби на день звільнення становить 28 років 11 місяців 18 днів.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 15 квітня 2024 року справі № 140/11144/23.

Посилання відповідача на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі 200/4951/22 як на підставу для обґрунтування правомірності в призначенні пенсії суд вважає помилковим, оскільки у вказані справі особа звільнилася зі служби після внесення відповідних змін до п. 3 Постанови № 393.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення і наявність підстав для його скасування.

Також суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, на думку суду, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача, оскільки виконано всі умови, визначені законом для призначення йому пенсії, і прийняття такого рішення не передбачає права діяти на власний розсуд в іншій спосіб, позовна вимога в частині зобов`язання призначити пенсію також має бути задоволена.

Правильність застосування наведеного способу захисту порушеного права позивача підтверджується практикою Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23 вересня 2021 року у справі № 227/4273/16-а і в рішенні від 21 квітня 2021 року у справі № 360/3611/20.

Разом з цим, позивач також просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові в призначенні пенсії.

Проте суд зазначає, що в межах спірних правовідносин негативні наслідки для прав і законних інтересів позивача створює саме оскаржуване рішення 30.05.2024 № , яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії, а не дії або бездіяльність, оскільки саме оскаржуване рішення є належною формою реалізації владних повноважень відповідача в спірних правовідносинах.

Ураховуючи висновки суду щодо протиправності і наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення, окреме визнання протиправною бездіяльності відповідача не призведе до поновлення порушених прав позивача, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до квитанції про сплату № 7700-1785-9765-0023 від 17.07.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 968,96 грн.

Частинами 1, 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 484,48 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010; 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначені пенсії від 30.05.2024 № .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, з дати звернення із заявою про призначення пенсії, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», на підставі пільгової вислуги років для призначення пенсії з урахуванням 28 років 11 місяців та 18 днів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.

Повне рішення суду складене 21 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков