Справа № 322/1308/24
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 серпня 2024 рокуСправа № 322/1308/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Подріз В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача адвоката Онищенко У.Ю.;

представника відповідача Шевченко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області; Виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області
про:скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

22.07.2024 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить:

- постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 27 від 09.07.2024 про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 13600,00 гривень скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити;

- стягнути з Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 судовий збір.

Ухвалою суду від 23.07.2024 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 08.08.2024, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Виконавчий комітет Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, при якому діє адміністративна комісія, що винесла оскаржувану постанову, та який є юридичною особою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке.

За твердженням позивача, її не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення повісткою, а повідомлення було здійснено лише 08.07.2024 у телефонному режимі.

На відеозаписі, доданому до справи про адміністративне правопорушення, незрозуміло, хто саме знімає відео (цивільна або військова особа), дата і час не зафіксовані.

Позивач звертає увагу на наявність розбіжностей у письмових поясненнях ОСОБА_2 щодо придбання ним пива «Жигулівське світле» об`ємом 0,5 л. та відомостями у протоколі про адміністративне правопорушення щодо продажу ОСОБА_1 пива «Традиційне» об`ємом 2,4 л.

Також, позивач зазначає про відсутність відео з нагрудної камери № 9/18.

Станом на 09.07.2024 ОСОБА_1 не отримувала другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення, а постанову № 27 від 09.07.2024 не було оголошено негайно після закінчення розгляду справи, водночас 12.07.2024 ОСОБА_1 у видачі копії постанови про накладення адміністративного стягнення головою та секретарем адміністративної комісії було відмовлено.

Відповідачі подали відзиви, в яких просили відмовити в задоволенні позову, вважаючи його безпідставним. Також, представником відповідачів до матеріалів справи долучено відеозапис, на якому зафіксовано вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві, а представник відповідачів проти позову заперечив.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши інші наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

09.07.2024 адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 27, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13600,00 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача визнано винним в тому, що він 14.06.2024 о 14 год. 10 хв., знаходячись на робочому місці в магазині «Акцент», розташованому за адресою: вул. Центральна, 72, с. Терсянка Запорізького району Запорізької області, здійснив реалізацію алкогольних напоїв, а саме двох пляшок пива «Традиційне», об`ємом 2,4 л., за ціною 91 грн. за пляшку військовослужбовцю, чим порушила наказ Запорізької обласної військової адміністрації № 55 від 31.05.2024.

Вищезазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 14.06.2024 серії ВАД № 221522 та доданими до нього матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду цієї справи судом було досліджено відеозапис, наданий представником відповідача, на якому зафіксовано продаж ОСОБА_1 військовослужбовцю ОСОБА_2 двох пляшок пива «Традиційне».

Вищезазначений відеозапис суд оцінює у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_2 , допитаного у судовому засіданні 08.08.2024, який пояснив, що від командирів військових частин почали надходити скарги на перебування підлеглих військовослужбовців у стані алкогольного сп`яніння. Поспілкувавшись з військовослужбовцями, ОСОБА_2 дізнався про місце, де вони придбавали алкоголь, після чого прибув до магазину у с. Терсянка Запорізького району Запорізької області, де позивач продала йому дві пляшки пива «Традиційне», що він особисто зафіксував на камеру свого смартфона.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною третьою статті 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4 ст. 79 КАС України).

За правилами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Виходячи з положень ст.ст. 7, 9 КУпАП, розширене тлумачення диспозиції статті закону про адміністративну відповідальність не допускається.

Диспозиція ч. 2 ст. 156 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

З аналізу диспозиції ч. 2 ст. 156 КУпАП випливає, що адміністративна відповідальність за це правопорушення для позивача могла настати у разі: 1) торгівлі пивом у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля алкоголем заборонена; 2) торгівлі пивом особами, які не досягли 18-річного віку; 3) продажу пива особі, яка не досягла 18-річного віку; 4) торгівлі пивом у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Отже, частина 2 статті 156 КУпАП не передбачає настання адміністративної відповідальності за продаж пива особам певних категорій, зокрема військовослужбовцям, за виключенням лише однієї категорії неповнолітніх осіб. Натомість адміністративна відповідальність за цією нормою настає за порушення територіальних чи часових обмежень продажу, зокрема алкогольних напоїв, незалежно від того, хто саме їх придбаває.

Такий висновок узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, якою передбачена можливість обмеження продажу алкоголю саме у визначений період доби, а не за колом осіб, та положеннями п.п. 3-6 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1457, якими передбачено застосування відповідного обмеження на території, на якій вводиться воєнний стан.

Пунктом 1 Наказу голови Запорізької обласної військової адміністрації від 31.05.2024 № 55 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» заборонено торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час дії воєнного стану в Україні. Водночас пунктом 2 цього Наказу, дозволено суб`єктам господарювання, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, продаж цих товарів на території, зокрема Новомиколаївської селищної територіальної громади поза часом запровадження та здійснення комендантської години. Також, пунктом 3 зазначеного Наказу встановлено заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцям та особам, які мають зовнішні ознаки приналежності до військових формувань (військова форма, зброя, спецзасоби).

Зі змісту Наказу голови Запорізької обласної військової адміністрації від 31.05.2024 №55 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» випливає, що територія Новомиколаївської селищної територіальної громади лише у період комендантської години є такою, на якій заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, на відміну від, наприклад, території Тернуватської об`єднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області, яка не зазначена у п. 2 цього Наказу, а відтак є територією, на якій заборонено торгівлю цими товарами на весь час дії воєнного стану, відповідно до п. 1 Наказу.

Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, позивач 14.06.2024, о 14 год. 10 хв., здійснив продаж пива військовослужбовцю на території с. Терсянка, що входить до складу Новомиколаївської селищної територіальної громади, тобто поза часом запровадження та здійснення комендантської години, і хоча такі дії позивача порушують вимоги пункту 3 Наказу голови Запорізької обласної військової адміністрації від 31.05.2024 №55 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», відповідальність за них частиною другою статті 156 КУпАП не передбачена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, та винесенні постанови від 09.07.2024 № 27 не з`ясувала вищезазначених обставин, внаслідок чого необґрунтовано притягнула позивача до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стосовно належного відповідача у справі суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 215 КУпАП адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

За приписами ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Оскаржувана постанова була винесена адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, а відтак саме він є належним відповідачем у цій справі.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов в частині вимог до Виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Позов в частині вимог до Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки селищна рада є неналежним відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 16.07.2024, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 605,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з Виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області (ідентифікаційний код юридичної особи: 20509622) відмовити повністю.

2. Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області задовольнити повністю.

3. Скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області про накладення адміністративного стягнення від 09 липня 2024 року № 27, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї штраф в розмірі 13600,00 грн.

4. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

5. Стягнути з Виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області (вул. Українська, 34, смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, 70101, ідентифікаційний код юридичної особи: 04352246) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2024 року.

Суддя С.С. Гасанбеков