Справа № 240/30555/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, В/ч НОМЕР_1 ) щодо не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі Постанова №168), за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 25 липня по 12 серпня 2022 року, з 14 по 19 вересня 2022 року, з 07 по 10 грудня 2022 року та у відпустці за станом здоров`я з 12 серпня по 10 вересня 2022 року, з 19 вересня по 18 жовтня 2022 року, з 24 жовтня по 22 листопада 2022 року, з 28 листопада по 07 грудня 2022 року, з 09 грудня 2022 року по 07 січня 2023 року та з 12 січня по 10 лютого 2023 року після поранення з розрахунку 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я і зобов`язати вчинити відповідні дії.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення вимог пункту 1 Постанови № 168 йому не виплачена додаткова винагорода в розмірі 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення.
Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року визнано неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Таке рішення суду апеляційної інстанції обумовлено висновком про те, що після отримання адвокатом листа В/ч НОМЕР_1 на адвокатський запит у серпні 2023 року, подання позову 25 жовтня 2023 року здійснено у межах тримісячного строку, передбаченого частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
07 лютого 2024 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що згідно виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3531 та №4911 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 14 по 19 вересня 2022 року та з 07 по 10 грудня 2022 року з діагнозом «застарілий клаптеподібний розрив тіла та заднього рогу меніска лівого колінного суглобу» та «застарілий клаптеподібний розрив тіла та заднього рогу меніска правого колінного суглобу», відповідно, тобто не у зв`язку з отриманим 24 липня 2022 року поранення. Додатково зауважує, що за період перебування на лікуванні після отримання вогнепального дотичного осколкового поранення нижньої третини стегна без пошкодження магістральних судин, закритого суглобного пошкодження лівого колінного суглобу з 25 липня по 12 серпня 2022 року позивачу проведено нарахування та виплата додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн пропорційно часу перебування на лікуванні за липень у липні, за серпень у вересні 2022 року. Наголошує, що у довідках військово-лікарської комісії, на підставі яких позивач перебував у відпустці за станом здоров`я, зазначено, що травма є легкою. У деяких довідках зазначено про необхідність надання відпустки для лікування у зв`язку з захворюванням та травмою, пов`язаними з проходженням служби. Наведене, на переконання відповідача, виключає правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період перебування у відпустці для лікування, оскільки згідно приписів Постанови №168 перебування у відпустці має бути обумовлено отриманням тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Також зауважує, що позивач пропустив строк звернення до суду з відповідним позовом, а тому такий підлягає залишенню без розгляду.
За результатами вивчення наявних у матеріалах справи доказів, 21 лютого 2024 року суд ухвалою витребував у відповідача копії наказів та зупинив провадження у справі до дати отримання судом витребуваних доказів.
22 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає, що питання дотримання строку звернення до суду перевірено Сьомим апеляційним адміністративним судом та постановою від 22 грудня 2023 року встановлено, що такий не пропущений. Наведене, на переконання позивача, виключає правові підстави для повторного дослідження та доказування зазначеного питання. Також наголошує, що у період з 03 по 24 липня 2022 року приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Медичною характеристикою підтверджується отримання поранення. Весь час з періоду поранення 24 липня 2022 ро по 12 лютого 2023 року позивач проходив лікування як в стаціонарі так і перебував у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується виписками із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідками військово-лікарської комісії. Наголошує, що у довідці військово-лікарської комісії від 10 березня 2023 року №2382 чітко зазначено діагноз та наслідки перенесеного 24 липня 2022 року поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини, травма тяжкого ступеню, що спростовує твердження відповідача, наведені у відзиві про отримання травми легкого ступеню.
22 липня та 20 серпня 2024 року до суду надійшли витребувані у відповідача докази, що обумовило постановлення ухвали про поновлення провадження у справі від 22 серпня 2024 року.
На підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що ОСОБА_1 з лютого 2022 року проходить службу за мобілізацією у В/ч НОМЕР_1 .
24 липня 2022 року під час безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконуючи бойове завдання в районі села Андріївка Бериславського району Херсонської області в результаті обстрілу ворожої артилерії під час відбиття збройної агресії російської федерації проти України та забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 та захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України «Про використання Збройних Сил України та інших військових формувань» від 24 лютого 2022 року №71/2022, отримав вогнепальне дотичне осколкове поранення нижньої третини стегна без пошкодження магістральних судин та закрите внутрішньо суглобне пошкодження лівого колінного суглобу.
Згідно виписки єпікризу з історії хвороби №3574 від 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 у період з 25 липня по 12 серпня 2022 року перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Чорноморська лікарня Чорноморської міської ради Одеської області» з діагнозом: дотичне вогнепальне поранення нижньої третини стегна без пошкодження магістральних судин та закрите внутрішньо суглобове пошкодження лівого колінного суглобу.
У довідці Військово-лікарської комісії (далі ВЛК) від 12 серпня 2022 року №3175 зазначено, що травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надана. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
13 серпня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №132, яким ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту ОСОБА_1 , довідки ВЛК від 12 серпня 2022 року №3175 та відпускного квитка від 13 серпня 2022 року №128.
Наказом від 12 вересня 2022 року №162 позивач, на підставі відпускного квитка від 13 серпня 2022 року №128, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 12 вересня 2022 року.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3531 ОСОБА_1 у період з 14 по 19 вересня 2022 року перебував у стаціонарі з діагнозом: застарілий клаптеподібний розрив тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу, у зв`язку з чим проведено лікування: 14 вересня 2022 року виконана операція артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу.
У довідці ВЛК від 19 вересня 2022 року №958 зазначено: стан після операції (15 вересня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функції. Травма легкого ступеня. Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
21 вересня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №171, яким ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту ОСОБА_1 , довідки ВЛК від 19 вересня 2022 року №958 та відпускного квитка від 21 вересня 2022 року №291.
Наказом від 21 жовтня 2022 року №201 позивач, на підставі відпускного квитка від 21 вересня 2022 року №291, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 21 жовтня 2022 року.
Довідкою ВЛК від 24 жовтня 2022 року №4456 стан після операції (15 вересня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу з приводу його застарілого пошкодження з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Травма легкого ступеня. Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
25 жовтня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №205, яким ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту ОСОБА_1 , довідки ВЛК від 24 жовтня 2022 року №4456 та відпускного квитка від 25 жовтня 2022 року №487.
Наказом від 24 листопада 2022 року №235 позивач, на підставі відпускного квитка від 25 жовтня 2022 року №487, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 24 листопада 2022 року.
На підставі направлення на консультацію від 28 листопада 2022 року №2332/К та заключення травматолога, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4911 від 10 грудня 2022 року у період з 07 по 10 грудня 2022 року ОСОБА_1 , перебував стаціонарному лікуванні з діагнозом: застарілий клаптемодіьний розрив тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу, у зв`язку з чим проведено лікування: 08 грудня 2022 року виконана операція артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу.
У довідці ВЛК від 09 грудня 2022 року №1297 зазначено: стан після операції (08 грудня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу з приводу його застарілого розриву з тимчасовим порушенням функції. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
13 грудня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №254, яким ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту ОСОБА_1 , довідки ВЛК від 09 грудня 2022 року №1297 та відпускного квитка від 13 грудня 2022 року №740.
Наказом від 12 січня 2023 року №12 позивач, на підставі відпускного квитка від 13 грудня 2022 року №740, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 12 січня 2023 року.
Згідно довідки ВЛК від 12 січня 2023 року №453 стан після операції (08 грудня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу з приводу його застарілого розриву з тимчасовим порушенням функції правої нижньої кінцівки. Тавма легкого ступеня тяжкості. Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
14 січня 2023 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №14, яким ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту ОСОБА_1 , довідки ВЛК від 12 січня 2023 року №453 та відпускного квитка від 14 січня 2022 року №72.
Наказом від 13 лютого 2023 року №44 позивач, на підставі відпускного квитка від 14 січня 2023 року №72, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 13 лютого 2023 року.
10 березня 2023 року за результатами проведення медичного огляду гарнізонною ВЛК В/ч НОМЕР_2 складено довідку №2382, в якій зазначено: наслідки перенесеного (24 липня 2022 року) вогнепального дотичного осколкового поранення нижньої третини лівого стегна без пошкодження магістральних судин, закритого внутрішньогосуглобного пошкодження лівого колінного суглобу у вигляді зміцнілих рубців. Травма важкого ступерю, так, пов`язана із захистом батьківщини.
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до командира В/ч НОМЕР_1 з рапортом щодо проведення нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманням тяжкого поранення пі час захисту Батьківщини, тобто з 12 серпня 2022 року по 10 березня 2023 року.
Факт проведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн за липень, серпень, вересень та грудень 2022 року пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я підтверджується відповідною довідкою В/ч НОМЕР_1 від 12 серпня 2024 року №1634/8593.
Уважаючи, що додаткова грошова винагорода у збільшеному розмірі виплачена відповідачем не за весь період перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України № 2011-XII).
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (пункт 4 статті 9 цього Закону).
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому неодноразово було продовжено строк дії воєнного стану.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
01 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» №400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно з пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Отже, виходячи зі змісту наведених постанов Уряду додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).
Суд зауважує, що згідно наданих відповідачем доказів, за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 25 липня по 12 серпня, з 14 по 19 вересня та з 07 по 10 грудня 2022 року йому нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні.
Доводів про те, що розрахунок такої винагороди за відповідні періоди проведений відповідачем помилково, ані позовна заява, ані відповідь на відзив не містять.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги у відповідній частині задоволенню не підлягають.
Надаючи правову оцінку вимогам ОСОБА_1 щодо визнання протиправної бездіяльності щодо не проведення В/Ч НОМЕР_1 нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період перебування у відпустці за станом здоров`я,. суд зауважує на таке.
Із матеріалів справи встановлено, що позивач перебував у відпустці за станом здоров`я з 13 серпня по 11 вересня 2022 року, з 21 вересня по 20 жовтня 2022 року, з 25 жовтня по 23 листопада 2022 року, з 13 грудня 2022 року по 11 січня 2023 року та з 14 січня по 12 лютого 2023 року.
Суд погоджується з твердженням позивача про те, що положення Постанови №168 не обмежують виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі кількістю раз або часом перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці після тяжкого поранення.
Тим часом наведеною правовою нормою Постанови №168 передбачено, що поранення (контузія, травма, каліцтво) мають бути пов`язані із захистом Батьківщини.
Як убачається з довідок ВЛК від 12 серпня 2022 року №3175, від 19 вересня 2022 року №958, від 24 жовтня 2022 року №4456 та від 12 січня 2023 року №453 травма є легкою. При цьому у довідці ВЛК від 09 грудня 2022 року №1297 зазначено, що саме захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби, обумовлює потребу у відпустці за станом здоров`я.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І названого Положення у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №402) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Одним з основних завдань військово-лікарської експертизи у пункту 1.3 названого розділу передбачено визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Відповідно до пункту 21.1 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, військово-лікарська комісія (далі ВЛК) встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Форми постанов ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв передбачені у пункті 21.5.
Названим пунктом закріплено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»;
б) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби;
в) поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;
г) захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
ґ) захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;
д) захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;
е) захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби;
є) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;
ж) захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;
з) захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН;
и) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу;
к) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН.
Абзацом 2 пункту 21.13 розділу ІІ Порядку №402 закріплено, що за наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що до виключної компетенції ВЛК віднесено розгляд і вирішення питання про встановлення причинного зв`язку поранення або захворювання.
При цьому, наданими позивачем довідками ВЛК від 12 серпня 2022 року №3175, від 19 вересня 2022 року №958 та від 12 січня 2023 року №453 встановлено, що травма, так, пов`язане з проходженням військової служби і є легкого ступеня важкості, і тільки довідкою від 24 жовтня 2022 року №4456 встановлено, що травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини, однак із застереженням, що така є легкого ступеня важкості.
Доказів того, що позивач оскаржував зазначені довідки ВЛК і такі були скасовані, суду не надано.
Посилання позивача на довідку ВЛК від 10 березня 2023 року №2382, в якій зазначено, що травма, отримана внаслідок поранення, отриманого 24 липня 2022 року, є важкого ступеню суд до уваги не приймає.
Як зазначено вище положеннями Порядку №402 чітко визначено порядок зміни (перегляду) постанов ВЛК. Застережень про те, що довідка ВЛК від 10 березня 2023 року №2382 скасувала попередні довідки ВЛК, така не містить.
Додатково суд зауважує, що довідки ВЛК від 19 вересня 2022 року №958, від 24 жовтня 2022 року №4456, від 09 грудня 2022 року №1297 та від 12 січня 2023 року №453 складені у зв`язку виконанням 15 вересня та 08 грудня 2022 року операцій артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого та правого колінних суглобів. Інформація про те, що зазначені операції обумовлені саме отриманим 24 липня 2022 року пораненням нижньої третини лівого стегна та закритим внутрішньосуглобним пошкодженням лівого колінного суглобу у вигляді зміцнілих рубців, ані виписки із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого, ані довідки ВЛК не містять.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що правові підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період перебування у відпустці за станом здоров`я з 13 серпня по 11 вересня 2022 року, з 21 вересня по 20 жовтня 2022 року, з 25 жовтня по 23 листопада 2022 року, з 13 грудня 2022 року по 11 січня 2023 року та з 14 січня по 12 лютого 2023 року відсутні.
Також суд уважає за необхідне наголосити, що у разі скасування довідок ВЛК і прийняття нових із зазначенням про те, що травма позивача пов`язане із захистом Батьківщини та є тяжкою, такий набуде право на нарахування і виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за періоди перебування у відпустках за станом здоров`я на підставі таких постанов.
Ураховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд уважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.
Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 257, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис