Справа № 320/21853/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

14 серпня 2024 року №320/21853/24

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача Войкової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо закінчення виконавчого провадження №32278833;

- зобов`язати Центральне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити виконавче провадження №32278833.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі та призначено судове засідання.

Позивач явку свого уповноваженого представника у судові засіданні призначенні на 24.06.2024 та 14.08.2024 забезпечив.

Відповідач про час, дату та місце проведення судових засідань належним чином повідомлений, явку свого уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомляв.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання чи належить розглядати дану справу за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача подав до суду додаткові пояснення, у яких стверджував, що спір у даній справі виник із публічно-правових відносин, тому він належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом спору у даній справі є визнання протиправною бездіяльності Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо закінчення виконавчого провадження №32278833 та зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити виконавче провадження №32278833.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що провадження у цій справі слід закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого вид) судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій, для яких не встановлено іншого порядку судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено ст. 287 КАС України.

За правилом ч.1 ст. 287 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у розділі X Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Частиною 1 ст. 74 вказаного закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державного (приватного) виконавця щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

В даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що для вирішення питання про те, чи поширюється юрисдикція адміністративних судів на вказаний позов, необхідно з`ясувати юридичну природу спірних правовідносин.

Як вбачається з позовної заяви, позивач не погоджується з бездіяльністю Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо закінчення виконавчого провадження №32278833 та просить зобов`язати Центральне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити виконавче провадження №32278833 за виконавчим листом Апеляційного суду Київської області №3/1005/970 від 03.04.2012.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Апеляційного суду Київської області від 03.12.2012 по справі №3/1005/970 постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2012 щодо ОСОБА_1 скасовано, постановлено нову постанову, якою визнано винуватим ОСОБА_1 за ст. 348 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації літака цивільної авіації «Falcon 20-E5», серійний номер 279, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з встановленими двигунами GE CF-700, заводські номери 304464BQ, 245G310Q, рік виготовлення 1973.

Отже, позивач оскаржує дії відповідача під час примусового виконання рішення у цивільній справі.

Разом з тим, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно з ч. 1 ст. 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі за правилами цивільного судочинства, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, і його потрібно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2021 у справі №640/19503/19.

Таким чином, враховуючи, що спір, який виник між ОСОБА_1 та Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ), випливає з рішення, винесеного загальним судом в порядку цивільного судочинства, його слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що цей спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання останнього вчинити певні дії, а також захисту прав та інтересів позивача.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 КАС України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження в адміністративній справі №320/21853/24 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.08.2024.