Справа № 440/9868/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/9868/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо недоплати додаткової пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму заборгованості по виплаті додаткової пенсії за період з 07.06.2000 по час прийняття рішення, та виплачувати в подальшому і збільшувати розмір, застосовуючи правила, передбачені статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 25% від мінімальної пенсії, без обмеження кінцевим строком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період часу з 19.10.2000 по час прийняття рішення у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" від 21.02.2001.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 у справі № 440/9868/22 скасовано. Справу № 440/9868/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

У наведеній постанові суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків: висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірних дій по нарахуванню додаткової пенсії протягом 2000-2021 років, які знаходяться поза межами такого строку, є правильним, і доводи апеляційної скарги його не спростовують; водночас, вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції не врахував, що позивачем заявлені вимоги не лише стосовно невірного нарахування додаткової пенсії за 2000 -2021 роки, а згідно з позовною заявою вимоги позивача стосуються ще й періоду 2022 року по день прийняття рішення, у тому числі містить вимогу про виплату відповідного розміру пенсії у подальшому, при цьому з позовом позивач звернувся до суду 14.11.2022; судом першої інстанції не наведено мотиви, за якими він дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом щодо визнання протиправних дій відповідача про нарахування додаткової пенсії за 2022 рік та в подальшому, у тому числі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

18.01.2024 справа № 440/9868/22 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду за вх.№3914/24.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа №440/9868/22 передана на розгляд судді Канигіній Т.С.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачеві судом встановлено строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У вказаній ухвалі суду зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду уточненої позовної заяви (у кількості відповідно до сторін у справі) з урахуванням висновків постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 та заяви про поновлення строку із доказами, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом в частині визнання протиправних дій відповідача про нарахування додаткової пенсії з 01.01.2022 по 13.05.2022, у тому числі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Водночас, 05.02.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Т.С. від розгляду справи №440/9868/22.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 для вирішення питання про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями для вирішення питання про відвід судді Канигіної Т.С. заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано судді Клочку К.І.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Т.С. у справі № 440/9868/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2024, до десяти днів з дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Водночас, 07.03.2024 до суду надійшла уточнена позовна заява, у якій позивач виклав позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо недоплати пенсії відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату додаткової пенсії позивачу з 07.06.2000 відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком та виплачувати її в подальшому і збільшувати розмір, застосовуючи правила, передбачені статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести розрахунок суми заборгованості позивачу з 07.06.2000 щомісячної доплати до пенсії відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком та суму компенсації, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача недоплачену суму заборгованості по виплаті додаткової пенсії, яка виникне в результаті перерахунку, та суму компенсації відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати від 21.02.2001.

Крім того, у прохальній частині уточненої позовної заяви позивач просить суд поновити строк звернення до суду, проте, позивачем не надано доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом в частині визнання протиправних дій відповідача про нарахування додаткової пенсії з 01.01.2022 по 13.05.2022, у тому числі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом відмовлено. Повернуто позивачеві позовну заяву в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату додаткової пенсії позивачу з 07.06.2000 по 13.05.2022 відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести розрахунок суми заборгованості позивачу з 07.06.2000 по 13.05.2022 щомісячної доплати до пенсії відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком та суму компенсації, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Щодо строку звернення до суду Верховний Суд висловився у постанові від 04.05.2022 у справі №460/8156/20, у якій підтримав позицію першої та апеляційної інстанцій щодо залишення без розгляду позовної заяви по строку.

Продовжено розгляд справи №440/9868/22 у частині позовних вимог про визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо недоплати пенсії відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату додаткової пенсії позивачу з 14.05.2022 відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком та виплачувати її в подальшому і збільшувати розмір, застосовуючи правила, передбачені статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести розрахунок суми заборгованості позивачу з 14.05.2022 щомісячної доплати до пенсії відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 25% з розміру мінімальної пенсії за віком та суму компенсації, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача недоплачену суму заборгованості по виплаті додаткової пенсії, яка виникне в результаті перерахунку, та суму компенсації відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати від 21.02.2001.

У відзиві Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначено, що в діях працівників Головного управління, як територіального органу Пенсійного фонду України відсутня протиправність, про яку вказує позивач у справі.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач має статус потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 12.05.1993, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавський області та з 07.06.2000 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо дотримання вимог частини другої статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з листом від 13.07.2022 №7768-5965/Г-02/8-1600/22 пенсійний орган зазначив, що відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення", особам, що належать до категорії 3, розмір щомісячної доплати до пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 113,88 грн. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до положень статті 51 Закону №796-ХІІ (у редакції, на момент призначення пенсії позивачу) було встановлено наступне: "Особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. Особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком. Особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком".

Водночас, відповідно до положень статті 51 Закону №796-ХІІ (у редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007) було встановлено наступне: особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається в розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 ця редакція була визнана неконституційною. Правові наслідки визнання окремих положень закону неконституційним передбачені у статті 152 Конституції України. Указана норма передбачає, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, судом встановлено, що діяла попередня редакція статті 51 Закону №796-XII, яка визначає, що: особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком; особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком; особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, чинним законодавством передбачалось, що особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Починаючи з 01.01.2014 Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статей 39, 51 вказаного Закону.

Проте, пунктом 9 статті 1 Закону України від 31.07.2014 № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014, доповнено Прикінцеві положення Закону України від 16.01.2014 № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7, відповідно до якого норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 № 1622-VII (03.08.2014) розмір виплат визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210.

Також Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII (набрав чинності - 01.01.2015) текст статті 51 Закону №796-XII викладено у такій редакції: "Особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Указана редакція статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з того часу не змінювалась та такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), не визнавалась.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що ОСОБА_1 призначено додаткову пенсію (у спірний період) у розмірі 113,88 грн, що відповідає розміру, визначеного у постанові Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 (підпункт 2 пункту 13 в редакції Постанови КМУ № 112 від 25.03.2014).

Відповідач, виплачуючи позивачеві, зокрема додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету міністрів України від 27.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Отже, суд не вбачає підстав для нарахування та виплати позивачеві щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком з 14.05.2022.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Інші доводи позивача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Позивач від сплати судового збору звільнений, доказів щодо понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Канигіна Т.С.