Справа № 200/2604/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року справа №200/2604/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі №200/2604/24 (суддя І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання неправомірною дію щодо зазначення у відповіді на скаргу ОСОБА_2 , оформлену листом №130921/К-29197/20.4.1 від 05.10.2023, інформації про те, що за результатами перевірки дотримання приватним виконавцем вимог законодавства при здійсненні виконавчого провадження НОМЕР_1 встановлені порушення приватним виконавцем ОСОБА_1 вимог законодавства; зобов`язання надати скаржнику ОСОБА_2 нову відповідь на скаргу, в якій зазначити про відсутність з боку приватного виконавця ОСОБА_1 встановлених порушень вимог законодавства при здійсненні виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивачка вважає неправомірними дії відповідача щодо зазначення у відповіді на скаргу боржника ОСОБА_2 , оформлену листом № 130921/К-29197/20.4.1 від 05.10.2023р. про те, що за результатами перевірки встановлені порушення вимог законодавства.

Судом першої інстанції не враховані положення статей 34, 40 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 2 червня 2016 року № 1403-VIII, р. V наказу Мін`юста від 22.10.2018р. №3284/5 «Про затвердження Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців».

За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 15.08.2023р. подання про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 на підставі підпункту 4 пункту 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону до Дисциплінарної комісії приватних виконавців не надсилалось. Єдиним документом, яким встановлюється грубе порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків є наказ Міністерства юстиції України про зупинення діяльності приватного виконавця. Позивач вважає, що якщо подання про зупинення діяльності приватного виконавця не вносилось на розгляд Дисциплінарної комісії і не винесено наказу про зупинення діяльності, то немає факту порушення вимог законодавства. Тому дії відповідача щодо зазначення у відповіді на скаргу боржника ОСОБА_2 , оформлену листом № 130921/К-29197/20.4.1 від 05.10.2023р. про те, що за результатами перевірки встановлені порушення вимог законодавства, є неправомірними. Відтак, позивач діяв не у спосіб, передбачений Законом № 1403-VIII, чим порушив права позивачки, повідомивши боржнику неправдиву інформацію про наявність в її діях порушень вимог законодавства.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 є приватним виконавцем та здійснювала повноваження на території виконавчого округу Донецької області, з 19.05.2023 року змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області.

15.08.2023р. до Міністерства юстиції України від ОСОБА_2 надійшла скарга про вжиття заходів щодо недопущення в подальшому грубого порушення Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1.

За результатами розгляду зазначеної скарги, листом Міністерства юстиції від 05.10.2023р. № 130921/К-29197/20.4.1 ОСОБА_2 надана відповідь у якій, зокрема, зазначалось, що особливості перевірки дотримання приватним виконавцем вимог законодавства визначені розділом V Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1195/32647 (далі - Порядок), пунктом 1 якого встановлено, що у період дії воєнного стану Міністерство юстиції здійснює перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - Система).

При цьому було повідомлено, що на підставі відомостей Системи проведена перевірка дотримання приватним виконавцем вимог законодавства при здійсненні виконавчого провадження № НОМЕР_1, за результатами якої встановлені порушення вимог законодавства. Враховуючи викладене, Департаментом державної виконавчої служби вирішується питання щодо внесення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Частиною 1 статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 2 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) визначено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини 7 цієї статті у разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Згідно частини 1 статті 40 Закону № 1403-VIII Дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За приписами частини 5 цієї статті у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1195/32647, затверджено Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців (далі - Порядок).

Розділом V Порядку визначені особливості здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю приватних виконавців у період дії воєнного стану, згідно пункту 1 якого у період дії воєнного стану структурний підрозділ Міністерства здійснює перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження.

За результатом перевірки відомостей в автоматизованій системі виконавчого провадження структурний підрозділ Міністерства формує інформаційну довідку відповідно до пункту 3 розділу VII Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256.

У разі необхідності одержання від приватного виконавця інформації або пояснень щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків, або копій відповідних документів структурний підрозділ Міністерства може надіслати приватному виконавцю відповідний обґрунтований запит. Запит надсилається на адресу електронної пошти приватного виконавця, зазначену в Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Запитувану інформацію або копії документів приватний виконавець має надати структурному підрозділу Міністерства не пізніше п`яти робочих днів з дня надсилання запиту.

Згідно пункту 2 Розділу V Порядку у разі виявлення ознак грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень структурний підрозділ Міністерства готує подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яке підписує керівник структурного підрозділу Міністерства.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 відповідачем подання про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 не вносилось на розгляд Дисциплінарної комісії і наказ про зупинення діяльності не приймався.

Відповідач у відзиві на позов від 17.05.2024р. зазначив, що наказом Міністерства від 24.11.2023р. № 2693/7 (за наслідком розгляду іншої скарги громадянина щодо іншого виконавчого провадження) діяльність приватного виконавця ОСОБА_1 була зупинена відповідно до підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1403-VIII за порушення вимог підпункту 1 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) стосовно винесення постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Наказом Міністерства від 27.12.2023р. № 3022/7 діяльність приватного виконавця ОСОБА_1 поновлена.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №200/6812/23 (залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду 22.05.2024р.) було відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2693/7 від 24.11.2023 про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1.

Як вже встановлено вище, за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 відповідачем у листі від 05.10.2023 № 130921/К-29197/20.4.1 було повідомлено про те, що на підставі відомостей Системи проведена перевірка дотримання приватним виконавцем вимог законодавства при здійсненні виконавчого провадження № НОМЕР_1, за результатами якої встановлені порушення вимог законодавства. Департаментом державної виконавчої служби вирішується питання щодо внесення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Колегія суддів вважає, що не внесення подання про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1, не спростовує наявність встановлених порушень під час проведення перевірки дотримання приватним виконавцем вимог законодавства при здійсненні виконавчого провадження № НОМЕР_1 на час надання відповіді ОСОБА_2 ..

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Колегія суддів вважає, що надання відповідачем листом від 05.10.2023р. №130921/К-29197/20.4.1 відповіді ОСОБА_2 на його скаргу від 15.08.2023р., ні яким чином не порушує права, свободи або інтереси позивачки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі №200/2604/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі №200/2604/24 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 22 серпня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 22 серпня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко