Справа № 380/26104/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 рокуСправа № 380/26104/23 пров. № А/857/11947/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАЙП» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року (суддя Сподарик Н.І., м.Львів, повний текст складено 15 квітня 2024 року) -

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРАЙП» (далі ТОВ) звернулося до суду із позовом до Львівської митниці (далі Митниця) в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Митниці про коригування митної вартості товарів від 27.04.2023 №UA209000/2023/100201/2 (далі Рішення), та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/001158 (далі Картака відмови).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що Митницею під час проведення митного контролю встановлено розбіжності в поданих позивачем документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавили можливості встановити всі складові митної вартості товари, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим спірне Рішення не може вважатися обґрунтованими та правомірними.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що між позивачем (Покупець), з однієї сторони та Компанія «Polish Trading Sp.zo.o.» (Продавець, Індія), з іншої сторони укладено Контракт від 10.12.2020 № PL/10122020/01 (далі Контракт) на купівлю товару, згідно умов якого, продавець зобов`язується виготовити та поставити товар відповідно з рахунками-фактурами, рахунками-проформами, які є невід`ємною частиною цього договору, з гарантованими специфікацією показниками, а Покупець сплатити ціну, вказану в рахунках-фактурах, рахунках-проформах до цього договору.

Згідно проформи інвойс від 13.04.2023 № FPF/000004/04/2023 та комерційного інвойсу від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023, Покупець придбав у Продавця товар - цинк оксид Afox 72, у кількості 22000 кг, загальною вартістю 37180 євро. Покупцем було здійснено оплату за товар в повному обсязі в сумі 37180,00 євро, що підтверджується платіжними інструкціями від 17.04.2023 №89 та від 18.08.2023 №91.

З метою митного оформлення товару, позивачем подано до митного органу митну декларацію № 23UA00U4 (далі МД), у якій митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються та документи, зазначені в гр. 44 декларації, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі МК), разом з копіями документів, що підтверджують їх заявлену митну вартість, зокрема:

- сертифікат якості №б/н від 24.04.2023;

- рахунок-проформа FPF/0000004/04/2023 від 13.04.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) FPT/000016/04/2023 від 26.04.2023;

- автотранспортна накладна №б/н від 26.04.2023;

- сертифікат з переведення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AS0484909 від 26.04.2023;

- банківський платіжний документ №89 від 17.04.2023;

- банківський платіжний документ №91 від 18.04.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26/04/23 від 26.04.2023;

- зовнішньоекономічний договір № PL/10122020/01 від 10.12.2020;

- додаткова угода №1 від 10.12.2020;

- додаткова угода №2 від 16.03.2023;

- договір про надання послуг митного брокера 20918/013 від 17.08.2018;

- договір про перевезення №21.04.2023-1 від 21.04.2023;

- інші некласифіковані документи б/н від 26.04.2203; паспорт безпеки від 02.11.2020;

- копія митної декларації країни відправлення 23PL301010E0547415 від 26.04.2023.

Відповідач надіслав в порядку до вимог частин третьої-четвертої статті 53 МК позивачу повідомлення, в якому просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів.

На виконання вимоги відповідача позивачем було надано: рахунок-проформа FPF/000004/04/2023 від 13.04.2023; платіжні доручення, лист роз`яснення щодо ціни, декларація країни відправлення.

За результатами розгляду МД та доданих документів митним органом прийнято Рішення. У Рішенні, в графі 33 зазначено наступне:

«… в рахунку від 26.04.2023 № 26/04/23 відсутнє документальне підтвердження всіх складових витрат понесених покупцем а саме на навантаження, страхування, тощо; - згідно проформи інвойс від 13.04.2023 FPF/000004/04/2023 визначено умови поставки товару EXW POLAND, разом з тим у інвойс від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023 вказано умови поставки FCA Люблін, при тому, що фактурна вартість одиниці товару вказана у вищезазначених документах однакова; Розмір транспортних витрат нижчий у порівнянні з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних поставках в країні відправлення; згідно наданих до митного контролю CMR б/н від 26.04.2023у графі 16 та 23 зазначено, що перевізником вантажу являється Pe Sas Igor, рахунок на перевезення вантажу від 25.04.2023№23/04/23-наданий перевізником ОСОБА_1 . Проте договір з таким надавачем послуг серед наданих декларантом документів відсутній, що відповідним чином не в повній мірі відображає витрати які поніс покупець під час переміщення товару до митного кордону України.-- згідно проформи інвойс від 13.04.2023 FPF/000004/04/2023 оплата за даний товар здійснюється в термін - 19.04.2023, проте у інвойсі від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023 вказано 26.04.2023. Платіжки надані до митного оформлення від 17.04.2023№89 та від 19.04.2023№91; - у листі щодо роз`яснення складу ціни відсутнє документальне підтвердження всіх складових та відомості щодо обрахунку вартості товару; Наведені дані різняться між попередніми листами наданими до митного оформлення в найкоротший термін. Даний товар біржовий вартість основної сировини товару значно вища на біржі.- у гр. 46 митної декларації країни відправлення від 26.04.2023 № 23PL301010E0547415 зазначено статистичну вартість 176468 PLN, разом з тим фактурна вартість товару згідно інвойс від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023 становить 170953,64 PLN (згідно курсу валют який вказано у інвойсі). Таким чином, Митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості.

…

Застосовано метод 2 ґ (статті 64 МК). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала митна декларація від 23.02.2023. № UA209230/2023/018771 (далі МД-1), де вартість подібного товару становить 2,20 дол.США за кг».

Митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови.

Частиною першою статті 257 МК визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини четвертої статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК).

Відповідно до частини другої статті 52 МК декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК).

Частиною другою статті 53 МК визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містить норми відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частини четверта, п`ята статті 55 МК).

Відповідно до частини першої статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У частині другій статті 57 МК встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК).

Згідно з положеннями статті 60 МК у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Як уже встановлено вище, позивач визначив митну вартість товару за ціною договору, яка зазначена рахунку-фактурі (інвойсі).

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу разом з МД документи, визначені частиною другою статті 53 МК, а саме: сертифікат якості №б/н від 24.04.2023; рахунок-проформа FPF/0000004/04/2023 від 13.04.2023; рахунок-фактура (інвойс) FPT/000016/04/2023 від 26.04.2023; автотранспортна накладна №б/н від 26.04.2023; сертифікат з переведення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AS0484909 від 26.04.2023; банківський платіжний документ №89 від 17.04.2023; банківський платіжний документ №91 від 18.04.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26/04/23 від 26.04.2023; зовнішньоекономічний договір № PL/10122020/01 від 10.12.2020; додаткова угода №1 від 10.12.2020; додаткова угода №2 від 16.03.2023; договір про надання послуг митного брокера 20918/013 від 17.08.2018; договір про перевезення №21.04.2023-1 від 21.04.2023; інші некласифіковані документи б/н від 26.04.2203; паспорт безпеки від 02.11.2020; копія митної декларації країни відправлення 23PL301010E0547415 від 26.04.2023.

Натомість в оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості відповідач вказав, що митна вартість товару не може бути визнана з тієї причини, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та навів відповідні аргументи, що спонукали його дійти такого висновку.

Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Разом з МД декларантом було подано до митного органу Контракт. Згідно умов вказаного Контракту, ціна за товар встановлена в Євро і визначена в рахунках-фактурах, які супроводжують кожну партію товару (пункт 4 Контракту). У пункту 3 Контракту визначено «Пакування та маркування: мішки/бочки/бігбеги. Продукт буде позначений мітками Продавця».

У комерційному інвойсі від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023 визначені умови поставки - FCA Люблін. Відповідно до правил Інкотермс 2010, умови поставки FCA термін, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Продавець несе відповідальність за завантаження.

Страхування товару - не здійснювалося.

Тобто, товар поставляється вже упакованим у вказані ємкості (мішки), як наслідок, вартість пакування, маркування, навантаження та інші експортні митні витрати включені в ціну товару.

Крім цього, проформа-інвойс це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. В міжнародній практиці, проформа-інвойс здебільшого використовується для здійснення Покупцем попередньої оплати за товар. Ціна товару, перелік товарів та умови поставки у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому можуть змінюватись за домовленістю Стороні. Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни.

Інвойс, також відомий як рахунок, рахунок-фактура - це товаросупровідний документ у міжнародній комерційній практиці, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставляються покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і відомості про постачальника та одержувача. Якщо умови оплати відтермінування платежу, інвойс є розрахунковим документом. Також це основний документ, який використовується митницею для розрахунку митних платежів при митному оформленні імпорту товару.

Так, в проформі-інвойс від 13.04.2023 FPF/000004/04/2023 сторонами Контракту попередньо визначено умови поставки товару EXW POLAND, але разом з в подальшому сторони у інвойсі від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023 визначені остаточні умови поставки - FCA Люблін, що відповідає, як умовам міжнародного та українського законодавства, так і умовам контракту.

Відповідно до правил Інкотермс 2010, умови поставки FCA термін, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Продавець несе відповідальність за завантаження.

Отже, Митницею повинні були братися до уваги умови поставки, що визначені сторонами у інвойсі від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023, а саме - FCA Люблін.

Позивач уклав із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі ФОП) договір-заяву від 21.04.2023 №21.04.2023-1 (далі договір-заява) на надання послуг з перевезення товару, яким було виставлено відповідний рахунок на оплату від 26.04.2023 р. №26/04/23.

Згідно частини першою статті 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

У договорі-заявці відсутня заборона на залучення інших осіб (субпідрядників) до виконання визначеної роботи.

Внаслідок чого, ФОП вправі був залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), як наслідок, ФОП уклало відповідний договір про надання транспортно-експедиційних послуг із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі ФОП-1) (PE SAS IGOR).

Як наслідок, PE SAS IGOR, як вказано в CMR б/н від 26.04.2023 р., являється автоперевізником товару.

Тому, у графі 16 та 23 CMR б/н від 26.04.2023 р., було правильно та правомірно зазначено PE SAS IGOR.

Окрім того, якщо порівняти відомості про транспортні засоби, що здійснюють переведення, які зазначені у графі 17 CMR, та розділ «Дані про ТЗ та водія» договору-заяви, то видно одні і ті ж державні номери транспортних засобів: НОМЕР_1 /ВС7964XF.

Щодо оплати, то така була здійснено покупцем в повному обсязі на підставі проформи-інвойс від 13.04.2023 FPF/000004/04/2023, що підтверджується платіжними інструкціями від 17.04.2023 №89 та від 18.04.2023 №91.

Тобто, передоплату за товар було здійснено декларантом у розмірі 100% до моменту поставки (відвантаження) товару, що відповідає умовам контракту.

У призначенні платежу (графа 70) платіжних інструкцій чітко визначені реквізити документів на товар по яким здійснюється оплата, а саме: «PL/10122020/01 DD 10.12.2020, invoce FPF/000004/04/2023 DD 2023-04-13». Тому, доводи Митниці що платіжні документи не стосуються оцінювальної партії товару не відповідають дійсності.

Щодо відсутності у листі роз`яснення складу ціни, документального підтвердження всіх складових та відомостей щодо обрахунку вартості товару, то в матеріалах справи наявний лист-роз`яснення Polish trading sp. z o. o. від 26.04.2023, в якому зазначено, що вартість оксиду цинку на LME, за якою позивач прийняв замовлення за офіційною ціною LME: пропозиція позивача та прийняте замовлення від 13.04.2023 року офіційна ціна LME 2828 USD; у євро 2567,41 EUR за курсом ECB ЕUR/USD на 13.04.2023 року. Звичайна ціна від EVERZINC BV.: за формулою 0,57 х LME (London Metal Exchange) 1463,42 EUR, плюс виробничі витрати EVERZINC BV 0,57 х LME (London Metal Exchange) до 0,72 ZnO 129,58 EUR/MT, транспортні витрати 69 EUR/MT до їхнього складу; митне оформлення: 4 EUR/MT (оформлення експортних документів, експортне та митне оформлення), 4 EUR/MT вантажно-розвантажувальне зберігання товарів до самовивозу; мережа Polish Trading як офіційного дистриб`ютора EVERZINC BV: 20 EUR/MT.

Окрім того, вказаний лист містить посилання на сайт із курсом валют, зокрема, USD та EUR.

Зазначені відомості містять чітку та повну інформацію щодо складу ціни, підтвердження всіх складових та відомостей щодо обрахунку вартості товару.

Щодо зазначення в гр. 46 МД статистичної вартості 176468 PLN, а в інвойсі від 26.04.2023 № FPT/000016/04/2023 170953,64 PLN фактурної вартості товару, то необхідно зазначити таке.

Так, крім передбачених МК обов`язкових документів, декларантом надані з власної ініціативи наявні у нього інші додаткові документи, в тому числі експортну декларацію країни відправлення товару, яка лише підтверджує факт проходження товаром (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, та не може слугувати підтвердженням ціни у країні експорту.

Єдиним документом, що підтверджує ціну товару у країні експорту є зовнішньоекономічний контракт, в якому сторони погодили вартість товару. Митний орган безпідставно розрахував статистичну вартість товару у експортній декларації та дійшов висновку, що заявлена декларантом митна вартість товару є нижчою. Крім того, саме лише посилання на норми європейського законодавства щодо визначення статистичної вартості без наведення конкретних законодавчих норм є припущенням, на якому не може ґрунтуватися вибір визначення митної вартості.

Крім цього, на офіційному вебсайті Європейського Союзу (https://taxation-customs.ec.europa.eu/system/files/2021-01/eucdm guidance document en.pdf) розміщено документ під назвою «EUCDM GUIDANCE DOCUMENT» (Brussels, 6 October 2016 TAXUD A3 (2 Doc. DIH 16/003 FINAL EN), який містить методичні рекомендації щодо проходження митних процедур Європейського Союзу.

Розділ 8/6 наведеного документа містить визначення поняття статистичної вартості, відповідно до якого статистична вартість - це приблизна теоретична вартість товарів у час і в місці, де вони знаходяться залишити територію держави-члена, в якій вони перебували на момент випуску на митницю процедура («держава-член експорту»). Статистична цінність має стосуватися цієї держави-члена. Отже, статистична вартість складається з (власної) вартості товару та понесеної або розрахованої вартість транспортування та страхування від пункту відправлення до пункту виходу з цієї держави-члена.

Натомість фактурна вартість це вартість товарів, яка фактично сплачена чи підлягає сплаті або повинна компенсуватися зустрічними поставками товарів та зазначається в рахунку-фактурі.

Отже, порядок визначення статистичної вартості товару регулюється законодавством країни експортера згідно рекомендацій Європейського Союзу та, в даному конкретному випадку, не може бути допустимим доказом розбіжностей в митній вартості товару, за умови відсутності в митного органу отриманих належних та допустимих доказів щодо недостовірності поданих декларантом документів в підтвердження митної вартості товару згідно договору купівлі-продажу та щодо понесення ним додаткових витрат, пов`язаних з транспортуванням чи страхуванням такого товару на території Держав Європейського Союзу тощо.

Таким чином, відповідач помилково ототожнив вартість товару за договором, вказану в рахунку-фактурі зі статистичною вартістю, яка зазначена в митній декларації країни відправлення.

Таким чином, доводи відповідача про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями.

За наведених обставин, є вірними висновки суду першої інстанції, що позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей зазначених в частині третій статті 53 МК і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав для витребування додаткових документів та прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 13.10.2021 року у справі № 804/15600/15, від 14.04.2021 року у справі № 820/4849/16, від 21.04.2021 року у справі № 809/1838/15

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим можуть бути витребувані лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі № 200/6521/20-а та від 18.11.2022 у справі № 818/902/17.

З огляду на викладене, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що при здійсненні ввезення товару на митну територію України, ТОВ для підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів відповідно до переліку, передбаченого частиною другою статті 53 МК, а тому використання відповідачем другорядних методів визначення митної вартості товару є неправомірним.

Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Наведене свідчить про необґрунтованість прийнятого відповідачем Рішення та Картки відмови, а відтак про наявність підстав для визнання їх протиправним та скасування.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш