Справа № 200/5439/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

27 серпня 2024 року Справа №200/5439/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Смагар С.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні в період з 01.01.2020 року по 06.07.2020 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 , а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 та доплатити за період з 01.01.2020 року по 06.07.2020 року включно належні з урахуванням раніше виплачених виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів окладу 3150,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 630 грн. за період з 01.01.2020 року по 06.07.2020 року, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704» «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року , а саме встановленого на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 01.01.2020 року по 05.07.2020 року Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ встановлено у 2020 році виключно належні з урахуванням раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення питань та компенсації днів невикористаної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 01.01.2020 року по 06.07.2020 року за весь час затримки виплати.

Ухвалою від 09 серпня 2024 року суд залишив позовну заяву ОСОБА_2 без руху, встановивши позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом належного оформлення позовної заяви відповідно до вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, зазначення в позовній заяві номерів засобів зв`язку відповідача, а також відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету; надання суду доказів на підтвердження проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у спірний період з 20.01.2020 року по 06.07.2020 року; надання суду доказів щодо зміни прізвища позивача; надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

26 серпня 2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Позивач на виконання ухвали суду від 09 серпня 2024 року надала суду копію військового квитка серії НОМЕР_4 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 та заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначила, що відповідно до п. 14 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення, невиплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього. Також зазначила, що після виїзду з м. Маріуполь після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, та після приведення свого психологічного та морального стану до норми, у листопаді 2023 року нею було надіслано заяву на адресу Військової частини НОМЕР_2 щодо перерахунку її грошового забезпечення за 2019 2020 роки. Відповіді на цю заяву позивач не отримала. На думку позивача, строк звернення до суду розпочинається з моменту отримання відповіді на вищевказану заяву позивача, яку остання так і не отримала. Враховуючи викладене, позивач просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надана суду копія заяви від 14 листопада 2023 року, направленої на адресу Військової частини НОМЕР_2 , щодо перерахунку її грошового забезпечення за 2019 2020 роки та квитанція АТ «Укрпошта» щодо надіслання цієї заяви на адресу військової частини НОМЕР_2 засобами поштового зв`язку.

Розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що спір щодо стягнення належного позивачу грошового забезпечення (належної працівникові заробітної плати) є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці, отже суд застосовує положення статті 233 КЗпП України в частині визначення строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2023 року у справі № 140/2168/23 з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Суд враховує, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли у період з січня по липень 2020 року. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин положення статті 233 КЗпП України діяли в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не обмежувався будь-яким строком.

Крім того, матеріали позовної заяви не містять доказів щодо повідомлення позивача про суми нараховані та виплачені їй при звільненні, як і про розмір прожиткового мінімуму, який був застосований при обчисленні її грошового забезпечення у спірний період.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, за якими протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши доводи позивача, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем такого строку, а тому заява позивача про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд виходив з наступного.

Нормами частини 1 статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Відповідно до положень частини другої зазначеної статті спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 259 КАС України клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до вимог статті 260 КАС України, суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами частини 1 статті 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням вищевикладеного, складу сторін та предмету доказування, суд доходить висновку, що зазначена справа є незначної складності та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/5439/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за правилами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно правил статті 19 КАС України (предметна юрисдикція) та статей 25-27 КАС України (територіальна юрисдикція), справа підлягає розгляду Донецьким окружним адміністративним судом.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та у строк, установлений законом. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З метою повного та всебічного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по справі, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача витяг з наказу щодо зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ; довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за 2020 рік із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення; довідку щодо виплачених ОСОБА_1 сум грошового забезпечення при звільненні; письмові пояснення щодо того, який саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб був застосований під час визначення ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення за період з січня 2020 року по липень 2020 року включно.

Згідно з частиною 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 6 статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно з частиною 7 статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до норм частини 8 статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 19, 25-27, 80, 133, 162-163, 168, 171, 243, 248, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Відкрити провадження в адміністративній справі № 200/5439/24.

3. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

4. Задовольнити заяву позивача, визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачу строк звернення до суду із даним позовом.

5. Зобов`язати відповідача надати суду належним чином засвідчені копії всіх доказів, які стали підставою для вчинення відповідачем спірних дій.

6. Витребувати у Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ):

- витяг з наказу щодо зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ;

- довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за 2020 рік із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення;

- довідку щодо виплачених ОСОБА_1 сум грошового забезпечення при звільненні;

- письмові пояснення щодо того, який саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб був застосований під час визначення ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення за період з січня 2020 року по липень 2020 року включно.

7. Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення відповідачу даної ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статтею 162 КАС України, або заяви про визнання позову, а також витребуваних судом доказів.

8. У разі подання відзиву на позов до нього необхідно додати докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

9. Відзив або заява про визнання позову, а також витребувані судом докази мають бути подані відповідачем до суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 1.

10. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

11. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до вимог статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

12. Копію даної ухвали направити сторонам. Відповідачу направити також копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

13. Попередити сторін про те, що згідно з частиною першою статті 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

14. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.dn.court.gov.ua/sud0570.

15. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

16. Адміністративна справа розглядатиметься суддею Смагар Світланою Володимирівною одноособово.

Суддя С.В. Смагар