Справа № 592/12203/24
Суддя: Титаренко В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-адр/592/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд у складі головуючого Титаренко В.В., за участю секретаря судового засідання Ляскевич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Юрія Миколайовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала справа № 592/12203/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням суду від 02.08.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Кандюка П.Г., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено, скасовано постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кандюка П. Г. серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрито, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

14.08.2024 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 14000 грн судових витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. До заяви додані документи на підтвердження розміру понесених витрат: ордер на надання правничої допомоги, звіт/детальний опис надання послуг з розрахунком витрат на правову допомогу у справі № 592/12203/24 від 02 серпня 2024 року за договором про надання правничої (правової) допомоги № 1/7/24а від 19 липня 2024 року.

Представник Департаменту патрульної поліції надала суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та просила заяву залишити без задоволення. Клопотання мотивувала тим, що справа не є складною, а Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість судових рішень щодо справ в аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Окрім цього, предмет спору в цій справі містить один епізод (постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024 року), що не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних. Тобто, підготовка позовної заяви у справі № 592/12203/24 не вимагала від представника заявника вивчення та опрацювання нових матеріалів справи, пошуку норм законодавства, що регулюють оспорювані правовідносини та значного обсягу юридичної та технічної роботи; моніторингу руху справи та участі в судовому засіданні. Водночас, до заяви про ухвалення додаткового судового рішення по справі про відшкодування витрат на правову допомогу не додано документи, що свідчать про оплату заявником гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням йому правової допомоги в розмірі 14000 грн, оформлені у встановленому законом порядку. Тому, судові витрати на професійну правову допомогу є недоведеними і підстав для їх стягнення не має.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Положеннями ст. 59 Конституції України, передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Також, на підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі № 814/698/16.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17.

У пунктах 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 зазначено, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано ордер на надання правничої допомоги, договір №1/7/24а про надання правничої (правової) допомоги від 19.07.2024, звіт/детальний опис надання послуг з розрахунком витрат на правову допомогу у справі № 592/12203/24 від 02 серпня 2024 року за договором про надання правничої (правової) допомоги № 1/7/24а від 19 липня 2024 року (далі - Звіт).

Відповідно до п. 1.1. договору №1/7/24а про надання правничої (правової) допомоги від 19.07.2024, укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Кондратенком Ю.М. (Адвокат), предметом договору є надання Адвокатом оплатних правових послуг (правової допопмоги) Клієнту.

За змістом п. 3.1. цього договору Адвокат має право у розумних межах визначати розмір свого гонорару (винагороди за правничі послуги), виходячи із вартості однієї години його роботи (по надання послуги), яка на день укладання договору складає 2000 (дві тисячи) гривень. Загальний розмір гонорару визначається затратами часу, складністю та обсягом послуг, особливостями виконання доручень Клієнта, досвідом та завантаженістю Адвоката.

Згідно з п. 3.2. договору детальний перелік послуг, розмір гонорару, порядок оплати гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, може визначатися звітом (детальним описом наданих послуг з розрахунком витрат на правову допомогу за договором) або окремо додатковою (ми) угодою (ми) до цього договору або в іншій узгоджений сторонами спосіб.

Водночас, у наданому Звіті відсутній порядок оплати гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. До того ж, документів, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, суду надано не було.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про витрати на правничу допомогу, слід відмовити.

Керуючись статтями 134, 139, 252 КАС України, суд

постановив:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Юрія Миколайовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Титаренко