Справа № 520/25483/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 серпня 2024 року справа № 520/25483/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа - Державна податкова служба України про 1) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; 2) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки), форма "Ф", від 02.09.2021 № 0-2657; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8, штраф за порушення законодавства про патентування, порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі та послуг в сумі 99 060,70 грн; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № , ПДВ в сумі 244 266,55 грн, згідно акту перевірки нібито занижено суму податкового зобов`язання із посиланням на надані мною письмові пояснення та документальні підтвердження; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № , військовий збір в сумі 420,10 грн. та штраф в сумі 105,02 грн; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, військовий збір в сумі 11 197,78 грн. та штраф в сумі 1678,65 грн; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, податок на доходи фізичних осіб в сумі 134 373,41 грн. та штраф в сумі 20 143,86 грн; 8) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8, штраф за ненадання для перевірки документів з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1020,00 грн; 9) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 7875,10 грн.; 10) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 331,71 грн. та пеня в сумі 18,24 грн; 11) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 2679,49 грн та пеня - 664,02 грн; 12) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 340,00 грн; 13) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 850,00 грн; 14) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 3710,70 грн; 15) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, єдиний податок в сумі 5041,00 грн та штраф в сумі 1260, 25 грн; 16) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8, неподання декларації про доходи за 2018 рік, штраф в сумі 340 грн; 17) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; 18) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; 19) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; 20) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; 21) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; 22) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; 23) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900, -

встановив:

Позов заявника було зареєстровано Харківський окружним адміністративним судом у межах справи №520/25483/23.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023р. у справі №520/25483/23 позов було залишено без руху у звязку із недоліками в оформленні у вигляді відсутності копій позову та доданих матеріалів для усіх учасників справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 позов було прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі у якості відповідача ГУ ДПС у Харківській області, поновлено строк для звернення до суду, витребувано у ГУ ДПС у Харківській області податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024р. справа №520/25483/23 передана до провадження судді Сліденка А.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 позов було залишено без руху у звязку із виявленими після прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі недоліками в оформленні позову.

22.08.2024р. судом від заявника отримано процесуальний документ, де висловлена суто незгода із ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 без виправлення жодних недоліків в оформленні позову.

З приводу доводів указаного процесуального документа суд зазначає наступне.

Стосовно указаної у позові адреси заявника.

Згідно з ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Аналогічне по суті положення містить у ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Однією із безумовних гарантій забезпечення доступу до суду є обовязок суду надсилати копії процесуальних документів учасникам справи.

Згадана гарантія втілена у положеннях п.2 ч.5 ст.160 КАС України, де указано, що у позові зазначаються, зокрема, місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У позові заявником у якості зареєстрованого місця проживання указано адресу - АДРЕСА_1 (далі за текстом - Адреса №1).

Однак, жодних доказів реєстрації місця проживання (місця перебування чи місця знаходження) заявника саме за цією Адресою №1 матеріали позову не містять.

Натомість, згідно з приєднаною до позову копією паспорту заявника позивач на території міста Харкова з 22.08.2015р. був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а з 10.02.2022р. зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

У порядку ч.6 ст.171 КАС України судом було виявлено, що згідно з приєднаною до справи відповіддю №230094 від 18.09.2023р. місцезнаходженням заявника як фізичної особи - підприємця за період 01.04.2005р.-23.03.2017р. було указано Україна, АДРЕСА_4 (далі за текстом - Адреса №2).

23.03.2017р. підприємницька діяльність заявника була припинена за власним рішенням.

Згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку від 15.03.2018р. податковою адресою заявника була поштова адреса - АДРЕСА_5 (т.1 а.с.50; далі за текстом Адреса №3).

Згідно з приєднаною до справи відповіддю №230105 від 18.09.2023р. місцезнаходженням заявника як фізичної особи - підприємця за період 14.03.2018р.-13.05.2020р. було указано АДРЕСА_5 (далі за текстом - Адреса №4).

13.05.2020р. підприємницька діяльність заявника була припинена за власним рішенням.

Згідно з приєднаною до справи відповіддю №730780 від 08.08.2024р. адресою реєстрації заявника є - АДРЕСА_3 (далі за текстом - Адреса №5).

З наведеного слідує, що позов містить недостовірні відомості в частині адреси реєстрації заявника як громадянина.

Відтак, у даному конкретному випадку наявний недолік в оформленні позову за п.2 ч.5 ст.160 КАС України.

Разом із тим, під час направлення судом на адресу заявника ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 судом було виявлено, що заявник має зареєстрований електронний кабінет в Єдиний судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Указана обставина підтверджується відповіддю №3157183.

Згідно з ч.5 ст.18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

У силу спеціального застереження ч.7 ст.18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Наведений висновок є цілком релевантним правовим позиціям, сформульованим у постанові Верховного Суду від 08.02.2024р. у справі №480/8341/22.

Відтак, надсилання заявнику процесуальних документів по даній справі слід здійснювати до електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Ухвалу суду від 09.08.2024р. позивачу було доставлено до електронного кабінету системи "Електронний суд" 09.08.2024р. о 18:26 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже, у подальшому строк на усунення недоліків позову відповідно до ч.7 ст.18 КАС України слід обраховувати від дати отримання позивачем відповідного процесуального документу в електронному кабінеті системи "Електронний суд".

Стосовно форми адміністративного судочинства, клопотання заявника про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, проведення судом підготовчого провадження.

У позові заявником було заявлено клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 було вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

За визначенням п.20 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з п.5 ч.9 ст.171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Правила проведення підготовчого провадження регламентовані приписами ст.ст.173-183 КАС України.

У силу спеціального застереження ч.3 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.

Оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 справу було призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, то підготовче провадження у цій справі не здійснювалось, а підготовче засідання не призначалось.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 справу було прийнято до провадження.

Згідно з ч.13 ст.31 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.14 ст.31 КАС України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Положеннями ст.35 КАС України визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи (ч.1 ст.35); у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом (ч.2 ст.35).

Оскільки у межах справи №520/25483/23 згідно з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 не проводилось розгляду справи у порядку загального позовного провадження, підготовче провадження не здійснювалось, підготовче засідання не призначалось, то у силу спеціальної норми процесуального закону (ч.2 ст.35 КАС України) зміна складу суду безумовно та безальтернативно призводить до розгляду справи спочатку без прийняття з цього приводу судом окремого письмового процесуального рішення.

Відтак, приписами ч.2 ст.35 КАС України та змістом ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 спростовуються усі доводи заявника з приводу посилань на правила проведення підготовчого провадження.

Саме тому ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 було повторно вирішено клопотання заявника про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

При цьому, суд виходив із тих мотивів, що відповідно до ч.1 ст.12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

У силу приписів ч.1 ст.260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Положення ч.1 ст.260 КАС України кореспондують положенням п.4 ч.9 ст.171 КАС України.

Отже, саме у позові або у приєднаних до позову документах заявник повинен викласти такий обсяг доводів та доказів в підтвердження таких доводів про існування реальних (а не уявних) причин для розгляду конкретної справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням відкритого судового засідання.

Позов заявника не містить таких доводів та доказів, котрі б зумовлювали формування у суду переконання про існування реальної потреби за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням відкритого судового засідання.

Натомість, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У силу правового висновку ухвали Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у справі №990/88/24 відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

При цьому практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення ЄСПЛ від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини» (Axen v. Germany), заява № 8273/78; рішення ЄСПЛ від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» (Varela Assalino v. Portugal), заява № 64336/01). У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Також ЄСПЛ у рішенні від 26 травня 1988 року у справі «Екбатані проти Швеції» (Ekbatani v. Sweden), заява № 10563/83 зазначив, що якщо розгляд справи в суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи в другій і третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури в цій справі. Якщо апеляційна скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим в апеляційному чи касаційному суді особисто.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.12, ч.4 ст.257 КАС України на даний спір не поширюється дія імперативного правила відносно форми адміністративного судочинства.

Ознак існування значного суспільного інтересу до розгляду справи судом не виявлено, підстави для визнання спору складним відсутні, адже зміст, характер та правова природа спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг та характер доказів ані поодинці, ані у поєднанні не зумовлюють складності даної справи.

Наявності інших факторів, котрі б спричиняли доцільність розгляду справи у порядку загального позовного провадження та перелічені у ч.3 ст.257 КАС України, судом не знайдено.

Для повного та всебічного встановлення обставин справи ані характер спірних правовідносин, ані предмет доказування в даному спорі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, а в обґрунтування зворотного позивачем жодних доводів не наведено, унаслідок чого клопотання про розгляд даної справи в загальному позовному провадженні є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Окремо суд повторно наголошує на тому, що спір склався у правовідносинах з приводу виконання приватною особою податкового обов`язку та справляння податків (зборів), де усі обставини повинні мати документальну фіксацію.

Доводів про існування у межах цієї справи виняткового випадку стосовно неможливості з`ясування судом об`єктивної істини без використання у якості джерел здобуття об`єктивних даних про обставини, котрі входять до предмету доказування, інших доказів, окрім письмових документів, текст процесуального документу відповідача не містить.

Тому в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 суд дійшов до висновку про те, що з огляду на ч.4 ст.12, ч.3 ст.257, ч.4 ст.257, ч.6 ст.262 КАС України ініційований спір підлягає вирішенню у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) осіб.

Стосовно строку на звернення до суду із вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення контролюючого органу.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом цей строк поширюється на вимоги про скасування податкового повідомлення рішення контролюючого органу.

У спірних правовідносинах заявником цей строк у 6 місяців пропущений відносно усіх одночасно заявлених вимог.

Саме тому у позові заявником заявлено вимогу про поновлення строку звернення до суду, яка умотивована доводом про попереднє оскарження усіх рішень до ДПС України в адміністративному порядку.

Суд зауважує, що відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У силу спеціального застереження за п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно з п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.42.3 ст.42 Податкового кодексу України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 66.3 ст.66 Податкового кодексу України визначено, що к разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків, а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Суд відзначає, що усі оскаржені заявником у межах справи №520/25483/23 податкові повідомлення рішення контролюючого органу містять відомості про податкову адресу заявника як АДРЕСА_6 .

Ця адреса відповідає відомостям про місцезнаходження заявника як фізичної особи - підприємця за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_5 (далі за текстом - Адреса №4).

Саме на цю адресу відповідачем ГУ ДПС у м.Києві були направлені оскаржені податкові повідомлення рішення. (т.1 а.с.35-36, котрі були повернуті 02.07.2021р. за закінченням терміну зберігання), (т.1 а.с.40, котрі були повернуті 07.06.2021р. за закінченням терміну зберігання), (т.1 а.с.167-169, котрі були повернуті за закінченням терміну зберігання), (т.1 а.с.172-173, котрі були повернуті за закінченням терміну зберігання), (т.1 а.с.176, котрі були повернуті за закінченням терміну зберігання), (т.1 а.с.179-181, котрі були повернуті за закінченням терміну зберігання).

У якості доводу для поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачем указано єдину причину проведення процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень рішень (тобто досудового урегулювання спору).

Суд зауважує, що правила такої процедури регламентовані приписами ст.56 Податкового кодексу України і передбачають подання адміністративної скарги на конкретне податкове повідомлення рішення контролюючого органу.

Проте, згідно з рішенням ДПС України від 18.08.2023р. №23620/6/99-00-06-03-03-06 предметом адміністративного оскарження була виключно податкова вимога ГУ ДПС у м.Києві від 02.09.2021р. №0-2657. (т.1 а.с.61).

Жодного із інших оскаржених заявником у позові по справі №520/25483/23 податкових повідомлень рішень рішення ДПС України від 18.08.2023р. №23620/6/99-00-06-03-03-06 не стосувалось.

Отже, з огляду на приписи ст.56 Податкового кодексу України та ч.4 ст.122 КАС України указане рішення ДПС України від 18.08.2023р. №23620/6/99-00-06-03-03-06 не може бути кваліфіковано у якості початку перебігу строку звернення до суду, позаяк оскаржені у позові рішення суб"єкта владних повноважень заявником попередньо до ДПС України в адміністративному порядку не оскаржувались.

Лист ДПС України від 18.08.2023р. №66446/6/26-15-13-06-10 також не може бути кваліфіковано судом у якості початку перебігу строку звернення до суду у спірних правовідносинах, позаяк стосується виключно відповіді на звернення заявника з приводу відомостей даних інтегрованих карток інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу відносно заявника. (т.1 а.с.64).

Будь-яких інших рішень ДПС України за результатами розгляду адміністративних скарг заявника на податкові повідомлення рішення контролюючого органу матеріали позову та судової справи не містять.

Відповідних доводів заявником у тексті поданих до суду процесуальних документів не наведено.

Отже, рішення ДПС України від 18.08.2023р. №23620/6/99-00-06-03-03-06 має юридичне значення виключно стосовно податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657.

У цій частині строк звернення позивача до суду згідно з ч.4 ст.122 КАС України слід визнати дотриманим.

Відносно решти вимог, заявлених заявником до ГУ ДПС у м.Києві, суд не знаходить обєктивних даних для застосування іншої норми процесуального закону, окрім абз.1 ч.2 ст.122 КАС України.

Оскаржені заявником у межах справи №520/25483/23 податкові повідомлення рішення контролюючих органів системи ДПС України (а саме: ГУ ДПС у Харківській області та ГУ ДПС у м.Києві) датовані: 31.05.2021р., 01.10.2018р., 05.05.2020р. 06.05.2021р.

Матеріали справи містять докази направлення субєктом владних повноважень цих рішень засобами поштового звязку за податковою адресою заявника як платника податків а саме: АДРЕСА_5 (т.1 а.с.35-36), (т.1 а.с.40), (т.1 а.с.162-165), (т.1 а.с.167-169), (т.1 а.с.172-173), (т.1 а.с.176), (т.1 а.с.179-181) і були повернуті установою поштового звязку контролюючому органу за закінченням терміну зберігання.

Позов до суду було подано - 08.09.2023р.

Будь-яких доводів стосовно причин незабезпечення заявником отримання цих рішень контролюючого органу за податковою адресою платника податків згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ані позов, ані інші процесуальні документи заявника у справі не містять.

При цьому, заявником самостійно до тексту позову було приєднано і витяг з Реєстру платників єдиного податку, і витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, де зазначена адреса АДРЕСА_6 .

Жодних об`єктивних даних про фізичну нездатність заявника забезпечити належне приймання кореспонденції контролюючого органу за податковою адресою або існування реально непереборних та нездоланних перешкод у цьому матеріали справи не містять.

Строк звернення до адміністративного суду врегульований статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини першої цієї статті позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах, водночас, передбачаючи можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальними нормами, якими встановлені окремий порядок захисту порушених прав платників податків, в тому числі і в судовому порядку, є норми Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацами першим - третім пункту 56.18 визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з пунктом 58.19 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Застосування норм пунктів 56.18, 56.19 статті 56, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України в системному зв`язку дає підстави для висновку, що нормою пункту 56.18 встановлено спеціальний строк на оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов`язань.

У постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд визначив помилковим твердження про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення можуть бути оскаржені до суду у строки, встановлені частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, в частині вимог до ГУ ДПС у м.Києві позов містить недоліки в оформленні за ч.1 ст.123 КАС України, а саме: відсутність підстав для визнання поважними причинами пропуску строку звернення до суду наведених позивачем доводів; а також містить недоліки в оформленні за ч.6 ст.161 КАС України, а саме: відсутність умотивованої заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Тривалість пропуску строку звернення до суду з огляду на приписи ч.2 ст.122 КАС України є значною, водночас позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення.

При цьому суд зважає, що за правовою позицією, сформульованою у постанові Верховного суду від 14.09.2023р. у справі №520/12477/22: 1) поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.; 2) Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.; 3) Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.; 4) Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З положень ч.1 ст.123, ч.6 ст.161, п.5 ч.1 ст.171 КАС України слідує, що саме позивач повинен подати до суду докази звернення із позовом у межах визначеного процесуального строку, а у разі пропуску строку звернення до суду - навести доводи про існування поважних причин пропуску строку на звернення до суду та подати докази поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Суд повинен перевірити юридичну спроможність цих доводів та достатніх цих доказів, але не має права ані здійснювати самостійний пошук інших підстав, ані обгрунтовувати поважність причин пропуску строку звернення до суду будь-якими іншими на указаними позивачем обставинами, позаяк протилежне тлумачення та правозастосування явно та очевидно і неминуче призведе до порушення такої засади адміністративного судочинства як рівність усі учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 4 статті 123 КАС України встановлено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч.14 ст.171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Як то указано у ч.15 ст.171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Оскільки у межах спірних правовідносин заявник не подав юридично умотивованої та документально доведеної заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду разом із доказами пропуску строку на звернення до суду з поважних причин, а натомість стверджував про не пропущення строку звернення, то недоліки в оформленні позову за ч.1 ст.123 та ч.6 ст.161 КАС України слід кваліфікувати у якості невиправленого (неусунутого у повному обсязі).

Стосовно епізоду про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657 суд знаходить підстави для продовження розгляду справи по суті, бо за цією вимогою заявником дотримано строк звернення до суду згідно з ч.4 ст.122 КАС України.

Відносно решти вимог про скасування рішень ГУ ДПС у м.Києві позов належить залишити без руху та продовжити строк для усунення недоліків позову, позаяк ці вимоги заявлені поза межами строку у 6 місяців згідно з ч.2 ст.122 КАС України, приєднані до справи копії рішення ДПС України від 18.08.2023р. №23620/6/99-00-06-03-03-06 та листа ДПС України від 18.08.2023р. №66446/6/26-15-13-06-10 цих вимог не стосуються, доводи заявника про застосування відносно цих вимог процедури адміністративного оскарження рішень контролюючих органів матеріалами судової справи не підтверджені, викладений в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 висновок про поновлення строку для звернення до суду за цими вимогами є передчасним.

Доводи заявника з приводу строку звернення до суду у даному конкретному випадку наразі не можуть бути визнані переконливими та достатніми у розумінні п.5 ч.1 ст.171 КАС України для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, але зміст обраних заявником аргументів явно та очевидно не виключає ймовірності існування дійсних перешкод у своєчасному зверненні до суду, а тому обґрунтованість цих доводів підлягає перевірці доказами, котрі мають знаходитись у відповідача.

Враховуючи, що у справі №520/25483/23 відкрито провадження ухвалою 18.10.2023р., суд вважає за можливе витребувати у відповідачів додаткові докази.

Стосовно заявлення в одному позові вимоги про скасування податкових повідомлень рішень ГУ ДПС у м.Києві та про скасування податкових повідомлень рішень ГУ ДПС у Харківській області.

Згідно з ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Отже, у позові одночасно можуть бути заявлені тільки пов"язані між собою вимоги за критерієм - підстава виникнення, за критерієм - подані докази, за критерієм - співвідношення як основної та похідної вимоги.

У позові заявник заявив вимоги про скасування окремих індивідуальних актів окремих суб"єктів владних повноважень із окремим статусом контролюючих органів системи Державної податкової служби (а саме: рішень ГУ ДПС у м.Києві та рішень ГУ ДПС у Харківській області), а саме: 1) визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №42038 (приєднано до позову; т.1 а.с.10 зворот); 2) визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 про застосування 99.060,70грн. штрафу (приєднано до позову; т.1 а.с.9); 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.11-12); 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №; 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.30); 7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.27); 8) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.26); 9) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову, т.1 а.с.10); 10) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.14); 11) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.16); 12) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.18); 13) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.20); 14) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.33); 15) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.23); 16) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.25).

Також заявником були заявлені вимоги про скасування правових актів індивідуальної дії суб"єкта владних повноважень - ГУ ДПС у Харківській області, а саме: 17) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0-2657 від 01.10.2018 (не приєднано до позову); 18) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0-2657 від 01.10.2018 (не приєднано до позову); 19) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області № 0-2657 від 05.05.2020 (не приєднано до позову); 20) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0-2657 від 05.05.2020 (не приєднано до позову); 21) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0-2657 від 06.05.2021 (не приєднано до позову); 22) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0117703- 2408-2657 від 06.05.2021 (не приєднано до позову); 23) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0117703- 2408-2657 від 01.01.1900 (не приєднано до позову).

В частині одночасно заявлених і до ГУ ДПС у м.Києві, і до ГУ ДПС у Харківській області вимог позов містить недолік в оформленні за ч.1 ст.21 та ч.1 ст.172 КАС України, а саме: відсутність взагалі будь-якого умотивування пов"язаності одночасно заявлених вимог.

Заявник указаного недоліку в оформленні позову не усунув.

З огляду на зміст ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23, положення ст.55 Конституції України, ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відсутність в матеріалах справи копій оскаржених рішень субєкта владних повноважень ГУ ДПС у Харківській області, відсутність у суду реальної фізичної можливості визначитись із дотриманням заявником строку звернення до суду із даними вимогами, суд вважає за необхідне заявлені у межах справи №520/25483/23 вимоги до ГУ ДПС у Харківській області роз`єднати, виділивши в окреме провадження у порядку ч.6 ст.172 КАС України.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 4 статті 123 КАС України встановлено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч.14 ст.171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Як то указано у ч.15 ст.171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 118-123, 160, 161, 171, 241-243, 248, 256, 257, 262, 295 КАС України, суд

ухвалив:

1.Продовжити по суті розгляд справи за вимогою про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657

2.Зобов`язати відповідача, Головне управління державної податкової служби у м. Києві, подати до суду читабельні докази та письмові пояснення з приводу направлення позивачу: 1) вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки)від 31.05.2021 № 42038; 2) вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 02.09.2021 № 0-2657; 3) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8; 4) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №; 5) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №; 6) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8; 7) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8; 8) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8; 9) рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8; 10) рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8; 11) рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8; 12) рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8; 13) рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8; 14) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8; 15) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8; 16) податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 - у розрізі кожного окремого правового акту індивідуальної дії суб"єкта владних повноважень.

Витребувані докази подати до суду протягом 5 днів від дати отримання цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача, Головне управління державної податкової служби у м. Києві, подати до суду: 1) відзив на позов, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 2) усі докази на підтвердження висловлених аргументів та на висвітлення обставин спору, зокрема, але не виключно: докази про обсяг та зміст повноважень контролю субєкта владних повноважень, а також про привід для їх реалізації у спірних правовідносинах; докази про будь-яке листування, що передувало прийняттю рішення про призначення перевірки (заходу контролю чи нагляду; далі за текстом - перевірки); докази дотримання процедури прийняття рішення про призначення перевірки, текст цього акту, відомості про доведення цього акту до відома зобов`язаної особи; направлення на перевірку/посвідчення на перевірку; докази вибуття працівників субєкта владних повноважень для проведення перевірки (заходу нагляду, заходу контролю); матеріали проведеної перевірки; докази вчинення особою протиправного діяння; винесене на підставі матеріалів перевірки рішення субєкта владних повноважень; поепізодний розрахунок визначеного рішенням основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій за кожним окремим порушенням; докази сповіщення особи про прийняте відносно неї рішення; докази відповідності оскарженого рішення вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а також будь-які інші докази, котрі доводять необґрунтованість позову тощо; 4) письмові пояснення та докази з приводу існування поважних причин ненадання відзиву на позов, 5) заяви про наявність наміру на вчинення відповідної процесуальної дії, котра залежить виключно від розсуду особи (подання відповіді на відзив та заперечень тощо) - у строк не пізніше 15 днів з дати одержання цієї ухвали.

Зобов`язати третю особу у цей же строк та у цьому ж порядку подати до суду письмові пояснення по суті заявленого позову.

3. Запропонувати сторонам справи подати до суду відповідь на відзив та заперечення протягом трьох календарних днів від одержання відповідних процесуальних документів від іншої сторони справи разом з доказами про таку дату. Запропонувати сторонам справи подати до суду заяви про наявність наміру на вчинення відповідної процесуальної дії, котра залежить виключно від розсуду особи (подання відповіді на відзив та заперечень тощо) - протягом 5 днів від дати отримання цієї ухвали. Роз`яснити, що про неможливість подання доказів слід письмово повідомити суд протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

4.Роз`яснити наявність процесуальних прав і обов`язків, передбачених ст.44, 45, 47, 60, 131 КАС України та неприпустимість як зловживання процесуальними правами, так і недобросовісного виконання процесуальних обов`язків.

5. Вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 в іншій частині вимог - визнати невиконаними.

6. Позов в частині вимог: 1) визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №42038 (приєднано до позову; т.1 а.с.10 зворот); 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 про застосування 99.060,70грн. штрафу (приєднано до позову; т.1 а.с.9); 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.11-12); 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.30); 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.27); 7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.26); 8) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову, т.1 а.с.10); 9) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.14); 10) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.16); 11) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.18); 12) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.20); 13) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.33); 14) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.23); 15) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.25) залишити без руху.

7. Продовжити позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 09.08.2024р., на 5 днів з моменту отримання даної ухвали.

8. Встановити способом усунення недоліків подання до суду юридично умотивованої і документально підтвердженої заяви про поновлення строку звернення до суду з урахуванням положень ст.ст.42, 45 Податкового кодексу України разом із доказами поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

9. Витребувати у Державної податкової служби України: 1) докази оскарження позивачем в адміністративному порядку вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № ; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № ; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8; 2) у разі оскарження позивачем зазначених рішень докази направлення ОСОБА_1 кожного рішення контролюючого рішення за результатами розгляду скарг із читабельними доказами відправлення в частині дати.

Витребувати у Головного управління Державної податкової служби у м. Києві докази направлення заявнику: вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № ; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № ; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8; податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8 та оригінал або належним чином засвідчені копії читабельної якості повернутих рекомендованих листів з повідомленням про вручення поштового відправлення з Довідкою про причини повернення/досилання в частині дати, відображеної на поштовому штемпелі, проставленому на вищезазначеній довідці.

10.Роз`єднати в окремі провадження об`єднані у позові вимоги.

У межах справи №520/25483/23 залишити вимоги про: 1) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; 2) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки), форма "Ф", від 02.09.2021 № 0-2657; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8, штраф за порушення законодавства про патентування, порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі та послуг в сумі 99 060,70 грн; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № , ПДВ в сумі 244 266,55 грн, згідно акту перевірки нібито занижено суму податкового зобов`язання із посиланням на надані мною письмові пояснення та документальні підтвердження; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № , військовий збір в сумі 420,10 грн. та штраф в сумі 105,02 грн; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, військовий збір в сумі 11 197,78 грн. та штраф в сумі 1678,65 грн; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, податок на доходи фізичних осіб в сумі 134 373,41 грн. та штраф в сумі 20 143,86 грн; 8) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8, штраф за ненадання для перевірки документів з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1020,00 грн; 9) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 7875,10 грн.; 10) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 331,71 грн. та пеня в сумі 18,24 грн; 11) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 2679,49 грн та пеня - 664,02 грн; 12) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 340,00 грн; 13) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 850,00 грн; 14) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 3710,70 грн; 15) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, єдиний податок в сумі 5041,00 грн та штраф в сумі 1260, 25 грн; 16) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8, неподання декларації про доходи за 2018 рік, штраф в сумі 340 грн.

Вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; 2) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900 виділити в окреме провадження і передати до відповідного структурного підрозділу апарату Харківського окружного адміністративного суду для організації виконання положень ст. 31 КАС України.

11.Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко