Справа № 160/13878/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 рокуСправа №160/13878/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Ільков В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

13.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить суд:

- ухвалити додаткове судове рішення, до рішення від 01.11.2022 року щодо заявленої позовної вимоги, з приводу яких досліджувалися докази у справі №160/13878/22, а саме щодо позовної вимоги в частині «проставлення відмітки місця проживання».

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що під час ухвалення рішення від 01.11.2022 року у справі №160/13878/22 судом не було ухвалено рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувались докази, а саме, не ухвалено рішення щодо позовної вимоги в частині «проставлення відмітки місця проживання».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

07.09.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

- з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), у т.ч. встановлену суддями Великої Палати Верховного Суду невідповідність Конституції України (неконституційність) Закону України від 20.11.2012 р. № 5492-VІ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», та відповідно із вимогами ч. 4 ст. 7 КАС України - визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Державної міграційної служби (ГУ ДМС) України у Дніпропетровській області в особі Шевченківського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області щодо неоформлення та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітньому на ім`я ОСОБА_1 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. №2503-ХІІ;

- зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби (ГУ ДМС) України у Дніпропетровській області в особі Шевченківського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області- оформити та видати паспорт громадянина України з проставленою відміткою місця проживання неповнолітньому ОСОБА_1 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р.№ 2503-ХІІ без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки його персональних даних .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 року адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Розподіл судових витрат не здійснено.

Рішення суду учасниками справи в апеляційному порядку не оскаржувалось та 02.12.2022 року набрало законної сили.

По справі видані виконавчі листи.

15.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить суд:

- ухвалити додаткове судове рішення, яким зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Шевченківського відділу у м.Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітньому на ім`я ОСОБА_1 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-Х11, з проставленою відміткою місця проживання (що передбачено пунктами 6, 7 Положення №2503-ХІІ) .

Ухвалою суду від 31.08.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 01.11.2022 у справі №160/13878/22 за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

13.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить суд:

- ухвалити додаткове судове рішення, до рішення від 01.11.2022 року щодо заявленої позовної вимоги, з приводу яких досліджувалися докази у справі №160/13878/22, а саме щодо позовної вимоги в частині «проставлення відмітки місця проживання».

Слід вказати, що у період з 12.08.2024 року по 25.08.2024 року суддя Ільков В.В. перебував у щорічній відпустці.

Вирішуючи вимоги заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути ухвалене додаткове рішення, є вичерпним.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 року по справі № 818/1783/17 зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази.

З резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 року у справі №160/13878/22 вбачається, що вимоги заявника розглянуті судом та задоволені частково.

Рішенням суду від 01.11.2022 року у справі №160/13878/22 встановлено, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити дії з проставлення відмітки місця проживання без використання цифрового ідентифікатора та без автоматизованої обробки персональних даних суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки при видачі позивачу паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт № 2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов до висновку, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Тобто, спірна вимога була судом розглянута, докази досліджені, та в цій частині вимог судом було відмовлено.

Отже, суд зазначає що позивач фактично просить змінити рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом було відмовлено.

Разом з тим додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення, охоплювати правовідносини які не були спірними або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі №1540/4122/18.

Аналіз предмету позову у цій справі та змісту рішення суду дає підстави для висновку, що судом вирішено усі позовні вимоги заявлені позивачем.

Також, додатково суд зазначає про те, що позивачем, ОСОБА_1 не було надано суду доказів на порушення його прав, здійснених під час виконання саме рішення суду від 01.11.2022 року у справі №160/13878/22, щодо відмови відповідного органу, зокрема відповідача здійснити «проставлення відмітки місця проживання».

Відтак, проаналізувавши аргументи заяви та норми чинного законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд доходить висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду.

Окрім того, суд зазначає, що позивач має право звернутись до суду із відповідним позовом за захистом вже порушеного права.

Відповідно до частини 4 статті 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 252, 256, 294 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ),

в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул. В.Липинського, 7, ).

в особі територіального підрозділу Шевченківського відділу у м.Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (49069, м.Дніпро, пр. П. Орлика, 3).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ільков