Справа № 280/4119/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 280/4119/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в адміністративній справі №280/4119/24 (головуючий суддя І-ї інстанції - Стрельнікова Н.В.) за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); (третя особа - ОСОБА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 03.05.2024 року (згідно штампу на поштову конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 23.04.2024 року ВП №74152797 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірна постанова прийнята необґрунтовано та підлягає скасуванню. Позивач вказує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/4548/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , зокрема рішенням суду зобов`язано Департамент призначити та виплатити особі житлову субсидію з травня 2022 року по листопад 2022 року (включно) та зобов`язано Департамент надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера). Позивач зазначає, що виконати зобов`язання щодо надання одноразової матеріальної допомоги для придбання водонагрівача можливо лише після призначення ОСОБА_1 житлової субсидії. Проте, наразі признати та виплатити житлову субсидію з травня 2022 року по листопад 2022 року (включно) не виявляється можливим у зв`язку із прийняттям КМУ постанови №1041 від 16.09.2022 року, згідно якої Пенсійний фонд України забезпечує призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач вказує на те, що пенсійний орган набув статусу правонаступника у правовідносинах, які раніше законодавчо були закріплені за органами соціального захисту населення в частині прав та обов`язків щодо призначення та виплати житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.04.2024 ВП №74152797 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права. Апелянт вказує, що у відповідача перебувало виконавче провадження №74152797 з примусового виконання виконавчого листа №280/4548/23, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 13.02.2024 року. 01.04.2024 на адресу відповідача надійшла заява боржника про зупинення виконавчого провадження, яка не була обґрунтована нормами чинного законодавства, на підставі яких у виконавця можуть виникнути підстави для зупинення виконавчого провадження, а лише містила відомості про намір боржника оскаржувати рішення суду в касаційному порядку. Апелянт зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 13.03.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі №280/4548/23. Будь-яких відомостей про надання третій особі одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) боржником не надано, та повідомлено про відсутність «юридичних механізмів виконання рішення», чим підтверджено невиконання рішення суду. За невиконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, яку скаржник вважає правомірною.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У період з 13.08.2024 року по 20.08.2024 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала на лікарняному. У період з 16.08.2024 року по 19.08.2024 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі №280/4548/23, зокрема:

- зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 житлову субсидію з травня 2022 року по листопад 2022 року (включно);

- зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до «Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)», затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 року за №01-20/171.

Вказане судове рішення набрало законної сили 24.01.2024 року.

13.02.2024 року по справі №280/4548/23 видано виконавчий лист.

Постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 15.02.2024 року відкрито виконавче провадження №74152931 щодо примусового виконання виконавчого листа №280/4548/23, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 13.02.2024 року про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до «Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)», затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171 (а.с.5).

Листом від 15.02.2024 №13547-8-261 відповідач повідомив Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради про відкриття виконавчого провадження.

Вимогою державного виконавця від 27.03.2024 року №29746-8-26.1, винесеною в межах виконавчого провадження №74152931 боржника - Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради, зобов`язано надати державному виконавцю документи, які свідчать про виконання рішення суду, яким зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до «Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)», затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171 (а.с.55-56).

29.03.2024 року позивач надіслав до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) заяву про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку із наміром оскарження судового рішення до суду касаційної інстанції (а.с.57-58).

09.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову ВП №74152797 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Крім того, 23.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову ВП №74152797 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с.7-8).

Вважаючи постанову відповідача від 23.04.2024 року протиправною, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача відсутня можливість виконати рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/4548/23 щодо надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до «Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)», затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 року за №01-20/171, оскільки вказане зобов`язання можливо виконати лише після призначення ОСОБА_1 субсидії, призначення якої наразі входить до повноважень пенсійного органу, який компетенційно набув статусу правонаступника у спірних правовідносинах. Суд зазначив, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження», а оскільки позивач надав суду докази наявності поважних причин, які зумовили невиконання ним рішення суду, підстави для накладення штрафу на невиконання рішення суду відсутні.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 26 Закону України №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі статтею 63 Закону України №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що в розумінні наведених норм Законом України №1404 поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року по справі №280/4548/23, залишеним без змін постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до «Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)», затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 року за №01-20/171.

Вказане рішення по справі набрало законної сили 24.01.2024 року.

13.02.2024 року по справі №280/4548/23 видано виконавчий лист (а.с.49зв.-50).

Постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 15.02.2024 року відкрито виконавче провадження №74152931 щодо примусового виконання виконавчого листа №280/4548/23, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 13.02.2024 року про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до «Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)», затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171. Цією ж постановою визначено боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.51).

Листом від 15.02.2024 року №13547-8-261 відповідач повідомив Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради про відкриття виконавчого провадження (а.с.50зв.).

Вимогою державного виконавця від 27.03.2024 року №29746-8-26.1, винесеною в межах виконавчого провадження №74152931 боржника - Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради, зобов`язано в строк до 04.04.2024 року надати державному виконавцю документи, які свідчать про виконання рішення суду, яким зобов`язано Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до «Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера)», затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 за №01-20/171 (а.с.55-56).

Вказані обставини позивачем не заперечуються та не спростовано.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалами Верховного Суду від 13.03.2024 року та від 23.04.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2024 року у справі №280/4548/23.

Таким чином, станом на момент виникнення спірних правовідносин та винесення відповідачем спірної постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду по справі №280/4548/23, вказане рішення підлягало обов`язковому виконанню.

Проте, отримавши ухвалу Верховного Суду від 13.03.2024 року про відмову у відкритті касаційного провадження та не зважаючи на положення п.3 ч.1 статті 333 КАС України, позивач вдруге подає касаційну скаргу на судові рішення у справі №280/4548/23, тим самим штучно створюючи умови неможливості виконання судового рішення, яке набрало законної сили ще 24.01.2024 року.

Безпідставною та необґрунтованою нормами чинного законодавства є заява позивача від 29.03.2024 року про зупинення виконавчого провадження, з посиланням на те, що боржник має намір оскаржувати рішення суду першої інстанції в касаційному порядку, при наявності ухвали Верховного Суду від 13.03.2024 року про відмову у відкритті касаційного провадження за скаргою Департаменту (а.с.57зв.-58).

09.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову ВП №74152797 про накладення на Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду у справі №280/4548/23 та зазначено про необгрунтованість заяви про зупинення виконавчого провадження. Цією ж постановою зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.59-60).

Вказана постанова позивачем не оскаржена.

23.04.2024 державним виконавцем винесено постанову ВП№74152797 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с.62-63).

Посилання суду першої інстанції на наявність ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 року по справі №280/4548/23, якою, зокрема замінено боржника у виконавчому листі та у виконавчому провадженні №280/4548/23, а саме: Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради замінено на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 житлову субсидію з травня 2022 року по листопад 2022 року (включно), колегія суддів вважає безпідставним, оскільки така ухвала постановлена 09.05.2024 року, тобто після набрання прийняття відповідачем спірної постанови від 23.04.2024 року (а.с.119-121).

Крім того, вказана заміна боржника проведена у виконавчому провадженні ВП №74152931 та стосується зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 житлову субсидію з травня 2022 року по листопад 2022 року (включно), по якому, до речі

24.04.2024 року вже прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №74152931.

Таким чином, вказана ухвала не впливає на правомірність та обгрунтованість спірної постанови ВП №74152797 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.

Посилання позивача на відсутність юридичних механізмів виконання рішення суду від 14.09.2023 року по справі №280/4548/23, як на поважну причину невиконання такого рішення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки позивачем не наведено конкретних, об`єктивних причин, які унеможливлюють виконання рішення суду по справі №280/4548/23, а тому такі доводи є необґрунтованими та недоведеними.

Доказів звернення до суду із заявами про заміну боржника у виконавчому провадженні ВП №74152797 за виконавчим листом у справі №280/4548/23, або в порядку статті 379 КАС України, позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відтак, на час прийняття відповідачем постанови ВП №74152797 від 23.04.2024 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду, Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради був боржником у вказаному провадженні та не виконав рішення суду з неповажних причин.

Протилежного позивачем не доведено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність поважних причин, які зумовили невиконання позивачем рішення суду та відсутність підстав для накладення на нього штрафу на невиконання рішення суду.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки спірна постанова від 23.04.2024 ВП №74152797 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн., є правомірною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в адміністративній справі №280/4119/24 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в адміністративній справі №280/4119/24 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); (третя особа - ОСОБА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко