Справа № 260/177/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

23 серпня 2024 рокум. Ужгород№ 260/177/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суд у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ від 12.12.2023 року Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (по особовому складу) №468 «Про кадрові питання» про звільнення ОСОБА_1 із служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв`язку із закінченням строку контракту) з 12.12.2023 року, з посади диспетчера 8 державної пожежно-рятувальної частини (смт. Великий Березний) 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Закарпатській області з виключенням із списків особового складу ДСНС України та всіх видів забезпечення з 12 грудня 2023 року;

2) поновити на службі ОСОБА_1 на посаді диспетчера 8 державної пожежно-рятувальної частини (смт. Великий Березний) 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Закарпатській області;

3) зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області укласти зі ОСОБА_1 контракт для проходження служби на 5 років;

4) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.12.2023 року по день фактичного поновлення на службі з розрахунку заробітної плати за травень 2022 року 12397,52 грн. та за червень 2022 року 12596,00 грн., де 409,73 грн. є середньоденний розмір;

5) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 2868,11 грн. з 06.12.2023 року по (409,73 грн. х 7) за період з 06.12.2023 року по 12.12.2023 року за невчасне виконання рішення суду про поновлення на роботі;

6) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за липень 2022 року;

7) стягнути грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік - 12 календарних днів, за 2023 рік 28 календарних днів, грошове забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового, начальницького складу та деяких інших осіб» та наказу МВС України від 20.07.2018 року № 623 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту», допомогу на оздоровлення за 2023 рік.

8) стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 за період з 08.03.2022 року по 12.12.2023 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ від 12.12.2023 року Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (по особовому складу) №468 «Про кадрові питання» про звільнення ОСОБА_1 із служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв`язку із закінченням строку контракту) з 12.12.2023 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді диспетчера 8 державної пожежно-рятувальної частини (смт.Великий Березний) 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Закарпатській області із 13 грудня 2023 року. Стягнуто з Головного управління ДСНС України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 38104,89 грн. Стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 2458,38 грн з 06.12.2023 року по 11.12.2023 року за невчасне виконання рішення суду про поновлення на роботі. Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області провести нарахування та виплату (з врахуванням раніше виплаченої суми) ОСОБА_1 грошової компенсації за 40 невикористаних календарних днів відпустки за 2022, 2023 роки у порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року. В решті позову відмовлено.

При цьому судом зазначено, що рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді диспетчера 8 державної пожежно-рятувальної частини (смт.Великий Березний) 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Закарпатській області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 12496,77 грн. підлягає до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2024 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління ДСНС України в Закарпатській області були залишені без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду - без змін.

09 серпня 2024 року позивач подала до суду заяву в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання. Подана заява аргументована тим, що відповідач відмовляється виконувати рішення суду в добровільному порядку. Стверджує, що з метою забезпечення примусового виконання рішення суду 20 березня 2024 року вона звернулася з відповідною заявою до органів Державної виконавчої служби, однак відповіді про відкриття виконавчого провадження досі не отримала.

Подана позивачем заява розглянута судом у встановлені нормами КАС України строки після повернення адміністративної справи з Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Дослідивши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, згідно з нормами процесуального законодавства встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є диспозитивним правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних побоювань можливості невиконання суб`єктом владних повноважень прийнятого судом рішення в майбутньому.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а та в ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а.

З огляду на те, що встановлення судового контролю, є не обов`язком суду, а виключно диспозитивним правом, суд вправі застосувати таке у випадках, коли наявні об`єктивних побоювань вважати, що суб`єкт владних повноважень ухилятиметься від виконання рішення суду в майбутньому, а всі інші способи забезпечення виконання судового рішення не дали позитивного результату.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, Конституцією України проголошено принцип обов`язковості судового рішення, що є однією із складових принципу верховенства права.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вказана процесуальна норма кореспондується також з норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 1402-VIII 02.06.2016.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд зазначає, що виконання рішення суду забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон).

Нормами ст. 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону №1404-VIII врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Отже, держава забезпечує виконання судових рішень, що проявляється у запровадженні окремого державного інституту, який передбачає виконання рішень суду, що набрали законної сили, у примусовому порядку у випадку невиконання боржниками таких рішень у добровільному порядку.

В свою чергу завданням адміністративного судочинства є, в першу чергу, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 стверджує, що рішення суду від 15.03.2024 в частині поновлення її на посаді залишається досі не виконаним. При цьому заявляє, що вона зверталася до органів Державної виконавчої служби для примусового його виконання однак будь-якої відповіді не отримала.

На підтвердження вказаної обставини позивач долучила сркіншот екрану, з якого вбачається, що її представник - адвокат Бухтоярова О.В. 20 березня 2024 року зі своєї електронної пошти скерувала на поштову адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 електронний лист під назвою "Заява ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду у справі №260/177/24 про поновлення на роботі", до якого долучила 8 вкладень.

Поряд з цим, суд не вважає такий скріншот екрану належним доказом звернення позивача до органів Державної виконавчої служби, оскільки з такого не можна достеменно встановити, що саме було скеровано вказаним електронним листом, а також факт отримання такого органом примусового виконання рішень.

При цьому суд відхиляє твердження позивача про те, що орган Державної виконавчої служби ухиляється від примусового виконання рішення суду, оскільки жодних підтверджень вказаного до суду надано не було. Суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що нормами КАС України передбачений окремий порядок оскарження бездіяльності органу державної виконавчої служби у разі неналежного виконанням таким свої обов`язків стосовно примусового виконання рішень.

Жодних доказів застосування такої процедури з метою спонукання державного виконавця (у разі звернення до такого із заявою про примусове виконання рішення суду у справі №260/177/24) позивач не надала.

Окрім того, позивач стверджує, що відповідач всупереч рішенню Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 не допустив її на роботі та щомісячно перераховує виключно 4000,00 грн. Проте жодних доказів зазначених тверджень позивач не долучила.

З огляду на зазначене суд вважає, що підстави для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви в даному випадку відсутні.

Керуючись статтями 248, 256, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін