Справа № 520/16191/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 серпня 2024 р. Справа № 520/16191/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд :

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди із 26.12.2022 по 01.01.2023, із 12.01.2023 по 04.02.2023, із 06.03.2023 по 06.04.2023, із 05.05.2023 по 05.06.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди із 26.12.2022 по 01.01.2023, із 12.01.2023 по 04.02.2023, із 06.03.2023 по 06.04.2023, із 05.05.2023 по 05.06.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 31.08.2023 адміністративний позов задовольнив частково, визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 26.12.2022 по 27.12.2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 26.12.2022 по 27.12.2022, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 28.12.2022 по 01.01.2023, з 12.01.2023 по 04.02.2023, з 06.03.2023 по 06.04.2023, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медично1) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 (код ЄПРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 28.12.2022 по 01.01.2023, з 12.01.2023 по 04.02.2023, з 06.03.2023 по 06.04.2023 року, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в іншій частині позовних вимог відмовив.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 17.01.2024 підтримав висновки суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 13.05.2024 касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду віл 17.01.2024, в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень за період з 05.05.2023 по 05.06.2023 та зобов`язання вчинити відповідні дії - скасувати та направити в цій частині на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 залишити без змін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 прийнято справу до розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень за період з 05.05.2023 по 05.06.2023 та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Заяви по суті справи на стадії нового розгляду справи, як і додаткові докази, до суду не надходили.

Копії ухвали від 03.06.2024 представником позивача та Військовою частиною НОМЕР_2 отримали ухвалу через систему "Електронний суд" 03.06.2024, представник Військової частини НОМЕР_1 отримав ухвалу через поштовий зв`язок " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 19.06.2024.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 запропоновано учасникам справи надати зазначені Верховним Судом матеріали і докази, а також письмові пояснення щодо висновків і мотивів Верховного Суду, з яких скасовані рішення судів у цій справі.

Витребувано у відповідачів інформацію та докази щодо того, яким документом було припинено виплату позивачу грошового забезпечення та чим вмотивовано рішення про припинення виплати грошового забезпечення; чи направлявся висновок ВЛК військовій частині, якщо так, то чи було його враховано при прийнятті рішення про припинення виплати позивачу грошового забезпечення.

Такі документи та матеріали до суду учасники справи не надавали.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, солдат ОСОБА_1 з 13.09.2022 проходить військову службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач 26.12.2022 отримав вогнепальне уламкове поранення лівої половин грудної клітини в зоні бойових дій в районі АДРЕСА_1 під час виконання службових обов`язків, що підтверджується первинною медичною картою Медроти НОМЕР_5 Часів Яр форми 100.

У період з 26.12.2022 по 01.01.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова ДОР, що підтверджується випискою №16872.

Також, у зв`язку із лікуванням, солдат ОСОБА_1 був переведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 наказом №199 від 28.12.2022.

У період з 02.01.2023 по 12.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні невідкладної хірургічної клініки абдомінальної хірургії Військово медичного клінічного центру Центрального регіону України (м. Вінниця), що підтверджується перевідним епікризом №12.

У перевідному епікризі №12 зазначено діагноз: вогнепальне уламкове торакоабдомінальне поранення (26.12.22) з дефектом м`яких тканин лівої половини грудної клітки та вогнепальним переломом V, VI ребер зліва, пошкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки, поперечно-ободової кишки та наявними сторонніми тілами (металевими уламками) м`яких тканин лівої половини грудної клітки, ускладнене забоєм лівої легені, лівобічним пневмогемотораксом, гемоперітонеумом, забоєм серця легкого ступеня.

У період з 12.01.2023 по 04.02.2023 перебував на лікуванні у відділенні медичної реабілітації в/ч НОМЕР_6 , що підтверджується виписним епікризом №73.

У виписному епікризі №73 вказано діагноз (основний): стан після тяжкого вогнепального осколкового сліпого проникаючого торакоабдомінального поранення бокової стінки грудної клітки зліва, з дефектом м`яких тканин, переломом 5, 6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого купола діафрагми (26.12.22), ускладненого лівобічним пневмогемотораксом, гемоперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню, лікованих оперативно: ПХО вогнепальних ран грудної клітки зліва, лапаротомії, ревізії ОЧП, спленектомії, ушивания лівого купола діафрагми, виведении кінцевої трансверзостоми, санації та дренувания черевної порожинии, дренування лівої плевральної порожнини по Бюлау (26.12.22); однопортової VATS зліва, видаления гемотораксу, санації та дренування лівої плевральної порожнини (30.12.2022); вторинних хірургічних обробок вогнепальних ран лівої половини грудної клітки: монтажу ВАК-системи (02.01.23): заміни ВАК-системи (06.01.23); демонтажу ВАК-системи та накладання вторинних швів (10.01.23).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №138 від 23.02.2023 солдату в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_6 , встановлено діагноз про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після вторинних хірургічних обробок вогнепальних ран лівої половини грудної клітки: демонтажу ВАК-системи та накладання вторинних швів (10.01.2023); заміна ВАК-системи (06.01.2023); монтажу ВАК-системи (02.01.2023); однопортової VATS зліва, видалення гемотораксу, санації та дренування лівої плевральної порожнини (30.12.2022); лапаротомії, ревізії ОЧП, спленектомії, ушивання лівого купола діафрагми, виведення кінцевої трансверзостоми, санації та дренування черевної порожнини, дренування лівої плевральної порожнини по Болау, первинної хірургічної обробки вогнепальних ран грудної клітки зліва (26.12.2022), з приводу тяжкого вогнепального осколкового сліпого проникаючого торакоабдомінального поранення бокової стінки грудної клітки зліва, з дефектом м`яких тканин, переломом 5, 6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого купола діафрагми (26.12.2022), ускладненого лівобічним пневмогемотораксом, гемоперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб визначено Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до змісту довідки №27/2 від 06.03.2023 військово-лікарської комісії солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд позаштатною ВЛК КНП ПЧМЛ 06.03.2023.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): тяжке ВОСП (26.12.2022) бокової стінки грудної клітки зліва з дефектом м`яких тканин, переломом 5,6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого купола діафрагми, ускладненого лівобічним пневмогемотораксом, геміперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню. Функціонуюча трансверзостома. Травма тяжкого ступеню. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

На підставі статті 81, графи ІІ. Розкладу хвороб, графи ТДВ визначено, що за станом здоров`я Потребує відпустки на 30 (тридцять) календарних днів (а.с. 27).

Також, відповідно до змісту довідки №65/1 від 05.05.2023 військово-лікарської комісії, солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд позаштатною ВЛК КНП ЧМЛ 05.05.2023. Визначено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): ВОСП (26.12.2022) бокової стінки грудної клітки зліва з дефектом м`яких тканин, переломом 5,6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого куполу діафрагми, ускладненого лівобічним пневмотораксом, геміперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню. Фуцкціонуюча трансверзостома. Згідно з наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма тяжкого ступеня. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

На підставі статті 81, графи II. Розкладу хвороб, графи ТДВ визначено, що за станом здоров`я Потребує відпустки на 30 (тридцять) календарних днів (а.с. 28).

Представник позивача 12.05.2023 звернувся з адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив, зокрема, надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`яку з пораненням та лікуванням за період з 26.12.2022 по 03.04.2023 щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн, передбаченої Постановою № 168.

Відповіддю на запит №ФЕС 1197 від 03.06.2023 військова частина НОМЕР_2 повідомила про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди та зазначила, що згідно з пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 (зі змінами), підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Вказано, що така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини по результатам службового розслідування за фактом отримання поранення військовослужбовцем. Однак медичною службою військової частини НОМЕР_2 довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) щодо поранення ОСОБА_1 не надано.

Зауважено, що довідка ВЛК №138 від 03.02.2023 складена з порушенням. У медичних висновках довідки не зазначено ступінь важкості поранення, що ускладнює прийняття рішення командиром військової частини щодо виплати винагороди 100000 грн за час цієї відпустки.

Крім того, вказано, що грошове забезпечення не виплачується за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. У зв`язку з лікуванням, солдат ОСОБА_1 був переведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 наказом №199 від 28.12.2022. Таким чином, 28.04.2023 спливає чотирьохмісячний термін знаходження в розпорядженні по лікуванню. Висновків ВЛК про потребу продовження терміну лікування не надано. У зв`язку з чим з 28.04.2023 солдату ОСОБА_1 призупиняється нарахування і виплата грошового забезпечення.

Судом досліджується питання щодо виплати позивачу додаткової винагороди за період з 05.05.2023 по 05.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також пункт 1 Постанови №168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Судом встановлено, що матеріали справи підтверджують факт поранення та перебування позивача у відпустці для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у період з 06.03.2023 по 06.04.2023 (30 днів) та з 05.05.2023 по 06.06.2023 (30 днів повторно), а отримана травма позивача є травмою тяжкого ступеню.

Суд зазначає, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм Постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку №260.

Пункт 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачає, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Аналогічно абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260).

Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна Довідка військово лікарської комісії №65/1 від 05.05.2023 видана Комунальним некомерційним підприємством «Перша Черкаська міська лікарня», в якій зазначено, що за станом здоров`я ОСОБА_1 потребує відпустки на 30 календарних днів.

Згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі Положення, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

З огляду на зазначені норми Положення висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що довідка ВЛК №65/1 від 05.05.2023 по суті є висновком ВЛК в розумінні Положення та абзацу 3 пункту 9 розділу І Порядку №260, відповідно до якої за наслідком проведення медичного огляду ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує відпустки на 30 (тридцять) календарних днів.

Суд зазначає, що повноваження командира військової частини щодо прийняття рішення (у формі наказу) про продовження виплати грошового забезпечення не є дискреційними з огляду на таке.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована, зокрема, у постановах від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі №569/15527/16-а, від 17.10.2019 у справі №826/521/16, від 30.03.2021 у справі №400/1825/20 та від 27.09.2021 у справі №380/8727/20, дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, у межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Водночас повноваження не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Застосовуючи вказаний підхід до обставин цієї справи, суд зазначає, що повноваження командира військової частини щодо видання наказу про продовження виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я не передбачають можливості діяти за власним розсудом, оскільки питання наявності/відсутності медичних показань для перебування військовослужбовця у відповідній відпустці належить до компетенції, зокрема, ВЛК.

Відповідно до пункту 6.5 глави 6 розділу ІІ Положення для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.

Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження) (пункт 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення).

Відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК (пункт 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення).

Пункт 6.35 глави 6 розділу ІІ Положення передбачає, серед іншого, що у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів.

Отже, визначення потреби військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я та встановлення необхідного терміну для відновлення функції і працездатності такого військовослужбовця відбувається на підставі висновку ВЛК за наслідком медичного огляду ВЛК, що оформлюється довідкою ВЛК, на підставі якої командир військової частини (закладу) надає таку відпустку.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що довідка ВЛК 65/1 від 05.05.2023 є висновком ВЛК про потребу продовження відпустки за станом здоров`я відповідно до норм Порядку №260, а тому командир Військової частини НОМЕР_2 повинен був видати наказ про продовження виплати грошового забезпечення, в матеріалах справи відсутні докази щодо такого наказу.

З метою відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень за період з 05.05.2023 по 05.06.2023.

Такі висновки суду зумовлюють прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень за період з 05.05.2023 по 05.06.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень за період з 05.05.2023 по 05.06.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 22 серпня 2024 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ