Справа № 380/17071/24
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 серпня 2024 рокусправа № 380/17071/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України, які полягають у застосуванні з 01.01.2020 по 17.12.2021 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в період з 2020 по 2021, за які такі допомоги нараховувалися та виплачувалися;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної Гвардії України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2020 по 17.12.2021 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї та інших похідних виплат, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020рік» станом на 01.01.2020 у розмірі 2102,00 гривні; Законом України «Про Державний бюджет України на 2021рік» станом на 01.01.2021 у розмірі 2270,00 гривні, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по день фактичної виплати такої заборгованості.

Під час судового розгляду справи суд встановив, що представник відповідача звернувся до суду із заявою про застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду та просить залишити позовну заяву позивача без розгляду, так як позивач пропустив встановлений ст.233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду. При цьому відповідач просить, щоб суд звернув увагу на те, що позивач звернувся до суду з позовом 08.08.2024, пропустивши таким чином строк звернення до суду більше ніж на чотири роки.

Відповідач вважає, що не реалізація позивачем права на вчасне звернення до суду у цьому випадку зумовлена його власною поведінкою, а також, що виявлення наміру отримати судовий захист порушеного права не надає права позивачу на пропуск строку звернення до адміністративного суду та не збільшує обсяг його процесуальних прав, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування строку звернення до суду у цій справі, суд зазначає таке.

Частинами 3, 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас ч.1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тому суд наголошує, що положення ст. 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п?ятою статті 122 КАС України.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2024 у справі 600/5050/23-а.

У той же час суд зауважує, що до оцінки строку звернення до суду у цій справі, застосовуючи ч. 2 ст.233 КЗпП України, необхідно зважати на те, що до цієї статті було внесено зміни Законом України від 01.07.2022 №2352-IX.

Так, відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини 1-2 ст. 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після 19 липня 2022 строк звернення до суду з трудовим спором, зокрема, про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як встановив суд, 03.12.2021 наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по особовому складу) №233, ОСОБА_1 було звільнено в запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

17.12.2021 наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №278, ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відтак, ОСОБА_1 з`ясував, що Військова частина НОМЕР_5 протягом періоду з 01.01.2020 по 17.12.2021 здійснювала невірне нарахування розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, оскільки для здійснення їхнього нарахування, обирала за основу прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018.

У зв`язку із цим, 05.08.2024 ОСОБА_1 подав позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду з вимогами про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні, які є складовими грошового забезпечення.

Таким чином, з встановлених судом обставин видно, що позивач пропустив строк звернення до суду, визначений ст.233 КЗпП України.

Водночас згідно з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначене вище свідчить про подання позовної заяви без додержання вимог, встановлених статтями 123, 161 КАС України, та зумовлює висновок суду про необхідність залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд, після відкриття провадження у справі, встановив факт пропуску строку звернення до суду, заява позивача про поновлення строку звернення до суду - відсутня, тому позов залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення цього недоліку.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки висновок залишення позову без розгляду буде передчасним.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази, що підтверджують поважність причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Окремо від рішення суду ухвала в апеляційному порядку не може бути оскаржена.

Суддя Лунь З.І.