Справа № 400/7166/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 р. № 400/7166/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький район, Хмельницька область, 29013,

провизнання протиправним та скасування рішення № 90 від 24.07.2024 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про:

визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.07.2024 № 90 про відмову в перерахунку позивачці щомісячного довічного грошового забезпечення із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2023, що дорівнює 2684,00 грн;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати позивачці щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 11.07.2024 № 8/1-1449/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого станом на 01.01.2023 становить 2684,00 грн з врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги позивачка умотивувала тим, що у 2022 році вона була звільнена у відставку з посади судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області і на даний час отримує щомісячне довічне грошове утримання. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі № 400/586/24 територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області видало довідку від 11.07.2024 № 7/1-1449/24 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2023 з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2684,00 гривні. 16.07.2024 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок її щомісячного довічного утримання як судді у відставці на підставі вищезазначеної довідки, за результатами розгляду якої Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення від 24.07.2024 № 90 про відмову в його перерахунку. Це рішення відповідач умотивував тим, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» для визначення базового посадового окладу судді у 2023 році необхідно застосовувати 2102,00 грн, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023, який становить 2684,00 гривні. На переконання позивачки, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.07.2024 № 90 є протиправним, оскільки органи Пенсійного фонду України зобов`язані були перерахувати її щомісячне довічне утримання як судді у відставці з базового розміру посадового окладу судді у 2023 році від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який установлений абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», а саме: в розмірі 2684,00 гривні.

У відзиві на позовну заяву від 12.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області заперечило проти позову і просило в його задоволенні відмовити у повному обсязі. Відзив аргументовано тим, що відповідно до законів України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» і «Про Державний бюджет України на 2023 рік» для визначення базового розміру посадового окладу судді відповідно з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022 та з 01.01.2023 підлягав застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102,00 гривні. Тобто у 2023 році розмір суддівської винагороди на відповідній посаді не змінився у порівняні з 2020, 2021 і 2022 роками. Відтак відсутні підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачки з урахуванням довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 11.07.2024 № 711-1449/24.

01.08.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

Позовна заява та ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 про відкриття провадження надіслані відповідачам в їх електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та отримані ними відповідно 29.07.2024 і 01.08.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

У встановлений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 25.01.2022 № 66/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивачку звільнено з посади судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

З 2022 року позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі № 400/586/24, яке набрало законної сили 05.07.2024, позов позивачки до територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області задоволено, зокрема, зобов`язано територіальне управління Державної судової адміністрації України в миколаївській області видати позивачці довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2023 року, в якій нарахувати суддівську винагороду, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2023 року складає 2684 гривні.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області видало позивачці Довідку від 11.07.2024 № 8/1-1449/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (далі Довідка від 11.07.2024), в якій грошове утримання судді у відставці обчислене виходячи із прожиткового мінімуму в розмірі 2684,00 гривні.

16.07.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням Довідки від 11.07.2024.

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсій відповідно до абзацу чотирнадцятого пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивачки була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

24.07.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення № 90 про відмову в перерахунку пенсії (далі Рішення від 24.07.2024) у зв`язку з тим, що з 01.01.2020 базовий розмір посадового окладу судді місцевого та апеляційного суду відповідно до законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» і «Про Державний бюджет України на 2023 рік» не змінився і становить 2102,00 гривні.

Вважаючи Рішення від 24.07.2024 протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом. Так, вона переконана, що відповідачі порушили її право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 130 Конституції України закріплено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Отже, Основний Закон України містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У преамбулі Закону № 1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Статтею 4 Закону № 1402-VIII визначено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, розмір суддівської винагороди визначений Законом № 1402-VIII, який з огляду на свою назву, так і сферу правового регулювання, означену в преамбулі, є законом про судоустрій в значені частини другої статті 130 Конституції України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 400/4904/21.

За частиною другою статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII (яка згідно з рішенням Конституційного Суду від 11.03.2020 № 4-р/2020 діє в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII) базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частиною третьою статті 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону України «Про прожитковий мінімум» закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Отже, Законом України «Про прожитковий мінімум» не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

Також цим Законом судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Абзацом п`ятим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 гривні.

Натомість абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 гривні.

Відтак між нормами пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII, з одного боку, і абзацом п`ятим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з іншого боку, наявна колізія щодо розміру прожиткового мінімуму, який підлягає застосуванню при визначенні базового розміру посадових окладів суддів місцевих судів.

У рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України.

Водночас у рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2020 № 5-р (ІІ)/2020 наголошено на тому, що принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість (абзац другий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення).

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми Закону № 1402-VIII, як спеціальні норми, а не норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», як загальні норми.

Отже, для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлений на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відповідач неправильно визначив розрахункову величину посадового окладу, застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом.

Заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімум для працездатних осіб, розміри якого встановлено на 01.01.2023 (2684,00 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн), на підставі відповідно абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» є неправомірною.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 360/503/21, від 22.06.2023 у справі № 400/4904/21 та від 21.09.2023 у справі № 380/25627/21.

Тому твердження відповідачів про те, що з 01.01.2020 базовий розмір посадового окладу судді місцевого та апеляційного суду відповідно до законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» і «Про Державний бюджет України на 2023 рік» не змінився і становить 2102,00 грн, є необґрунтованим і суперечить чинному законодавству.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відтак позивачка має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2023 на підставі Довідки від 11.07.2024, в якій грошове утримання судді у відставці обчислене виходячи із прожиткового мінімуму в розмірі 2684,00 гривні.

Як наслідок, Рішення від 24.07.2024 є протиправним і підлягає скасуванню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією до платіжної інструкції від 28.07.2024 підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Оскільки цим рішенням позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: по 605,60 грн з кожного (?1211,20 : 2 = ?605,60).

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький район, Хмельницька область, 29013; ) і Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.07.2024 № 90 про відмову в перерахунку пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 11.07.2024 № 8/1-1449/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого станом на 01.01.2023 становить 2684 (Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, з врахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький район, Хмельницька область, 29013; ) судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; код за ) судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 22 серпня 2024 року