Справа № 420/11633/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді, Бжассо Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Київського інституту Національної гвардії України до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Міністерство внутрішніх справ України про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Київського інституту Національної гвардії України до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Міністерство внутрішніх справ України, в прохальній частині якого позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Київського інституту Національної гвардії України (, р/р UA1189382, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням у Київському інституті Національної гвардії України у розмірі 231 086 (двісті тридцять одна тисяча вісімдесят шість) гривень 37 копійок.

01.05.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає наступне. Відповідач проходив військову службу (навчання) у Київському інституті Національної гвардії України у період з 06.09.2023 р. по 11.03.2024 р. на посаді курсанта 1-го відділення 333 навчальної групи курсу №2 факультету службово-бойової діяльності Національної гвардії України у військовому званні «старший солдат». 01.09.2023 р. між позивачем та відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання). Проте, відповідно до наказу начальника Інституту від 11.03.2024 р. №55 відповідач був відрахований з навчання через невиконання освітньої програми 11.03.2024 р., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Судом ухвалу від 01.05.2024 року та позов з додатками надіслано на електрону пошту відповідачу та доставлено на його електронну пошту 06.05.2024 року.

Проте, відповідачем, у встановлений ухвалою суду строк, не надано відзив на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа вирішується за наявними матеріалами.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

01.09.2023 р. між ОСОБА_1 та Київським інститутом Національної гвардії України укладено Контракт про проходження військової служби (а.с.24).

Пунктом 1 Контракту, ОСОБА_1 , взяв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту у випадках, визначених ч. 10 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наказу начальника Інституту від 11.03.2024 р. №55 відповідач був відрахований з навчання через невиконання освітньої програми 11.03.2024 р.

Згідно зі Зведеним Розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , сума видатків складає 231 086,37 грн. (а.с.34).

14.03.2024 року за вих..№85/17-380 позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію №1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти (а.с.15-17).

Станом на дату звернення до суду, у відповідача рахується заборгованість в сумі 231 086,37 грн.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон-2232), «Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок 964), та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону-2232 початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Відповідно до частини 10 статі 25 Закону-2232, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання (серед іншого), відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3-5 Порядку 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

У свою чергу, на виконання п. 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Пунктом 1 контракту від 02.09.2020 року передбачено, що курсант зобов`язується відшкодувати Міністерству оборони України втрати» пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі достроковою розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою, статті 25 3акону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отже, укладаючи контракт про проходження військової служби (навчання) відповідачка засвідчила своїм підписом наявність у неї обов`язку щодо відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Суд зазначає, що і нормами законодавства і укладеними між сторонами контрактом від 01.09.2023 року передбачено обов`язок особи відшкодувати кошти, пов`язані з утримання у вищому навчальному закладі.

Станом на час розгляду справи з матеріалів справи встановлено, що сума заборгованості ОСОБА_1 , складає 231 086,37 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 466,30 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Київського інституту Національної гвардії України до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Міністерство внутрішніх справ України про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Київського інституту Національної гвардії України (, р/р UA1189382, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням у Київському інституті Національної гвардії України у розмірі 231 086 (двісті тридцять одна тисяча вісімдесят шість) гривень 37 копійок..

Стягнути з ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь Київського інституту Національної гвардії України судовий збір у розмірі 3 466,30 грн.

ідповідно до ст. 255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Київського інституту Національної гвардії України (вул. Оборони Києва, 7, м. Київ, 03179, ).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Третя особа - Міністерство внутрішніх справ України (вул. А. Богомольця, 10, м. Київ , 01024, ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 23.08.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо