Справа № 539/2374/24
Суддя: Просіна Я. В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2374/24
Провадження № 2-а/539/20/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

представника позивача Міняйло Я.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,

установив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Міняйло Ярослав Володимирович звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №534452 від 30.05.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, та ч.1 ст.121 КУпАП. Провадження у справі просив закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 30.05.2024 року поліцейським 1 роти 2 взводу БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Штампіль Миколою Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №534452 від 30.05.2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно фабули оскаржуваної постанови, 30.05.2024 року о 14 год 40 хв у Полтавській області на а/д Київ-Харків-Довжанський М03 на 208 км водій керував ТЗ без увімкненого ближнього світла фар, поза межами населеного пункту, при цьому на причепі до нього на одній вісі встановленого шини з різними шипами малюнків протектора, чим порушив п.п.9.8 та 31.4.5 г) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.121 КУпАП (об`єднано в одне провадження відповідно до ст.36 КУпАП). Вказану постанову вважає незаконною і такою, що підлягає до скасування із закриттям провадження у справі з огляду на те, що він не вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені та ч.2 ст.122 та ч.1 ст.121 КУпАП, а інспектором всупереч вимогам ст. 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина у вчиненні такого правопорушення.

Так, представник позивача зазначив, що 30.05.2024 року приблизно о 14 год 30 хв ОСОБА_1 рухався по трасі Київ-Харків на автомобілі RENAULT MANAGER з днз НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ «975830» днз НОМЕР_2 . Поблизу м.Лубни раптово був зупинений поліцейським, була названа причина зупинки за п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» - нібито, що наявна інформація, що свідчить причетність до адміністративного правопорушення, а саме порушення Правил дорожнього руху, в контексті того, що в нього вимкнене ближнє світло фар під час руху поза населеним пунктом в світлу пору доби. Водій наголошував на тому, що у разі наявності адміністративного правопорушення відповідальність передбачена за ст.125 КУпАП, але поліцейський стверджував, що це - штраф за ч.2 ст.122 КУпАП. В подальшому, водія було обмежено у русі, а також повідомлено, що нібито на напівпричепі були різні протектори шин на одній осі. Протоколу затримання складено при цьому не було. Після тривалого часу очікування на ОСОБА_1 було складено постанову за ч.2 ст.122 та за ч.1 ст.121 КУпАП. Представник позивача стверджує, що процедура розгляду справи була порушена, до відповідальності водія було притягнуто неправомірно. Окрім того, представник позивача зауважує, що поліцейським не досліджувалися наявність обставин що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, що є обов`язковим при розгляді справи відповідно до ст.280 КУпАП. Обставини, що обтяжують відповідальність у даному випадку відсутні.

Окрім того, під час розгляду справи 30.05.2024 р. поліцейським було інкриміновано порушення вимог п. 9.8 Правил дорожнього pyxy України - На всіх механічних транспортних зacoбax поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі ix відсутності в конструкції тpaнcпopтнoгo засобу - ближнє світло фар.

Представник позивача зауважує, що у Правилах дорожнього pyxy вимога дійсно змінилась, тому рухатись поза населеним пунктом з ввімкненими денними ходовими вогнями або ближнім світлом фар з 20.10.2023 року потрібно не у конкретний період з 1 жовтня по 1 травня, а протягом всього року, але, дана вимога залишилась у змісті пункту 9.8. Правил дорожнього pyxy України, який, в свою чергу, міститься у розділі 9 - «Попереджувальні сигнали»

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 KУпAП настає за порушення правил користування світловими приладами, які містяться у розділі 19 ПДР - «КОРИСТУВАННЯ ЗОВНІІІІНІМИ СВІТЛОВНМИ ПРИЛАДАМИ», а не за порушення правил користування попереджувальними сигналами, а у тому разі підтвердження факту вчинення водієм адміністративного правопорушення та наявності складу, притягуватись він має до відповідальності за ст.125 КУпАП, санкцією якої є попередження, яке як захід адміністративного стягнення виноситься у письмовій формі.

Відповідно, поліцейським не лише не було додано належні докази адміністративного правопорушення, а й невірно кваліфіковано дії, про що можна зробити висновок про наявність упередженого ставлення при притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, спираючись лише на те, що pyx без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом в світлу пopy доби було лише причиною зупинки в межах статті 35 ЗУ ‹Про національну поліцію».

Фабулою ч. 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що притягнення до адміністративної відповідальності можливе у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового aбo рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація йoгo забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм i стандартів

Поліцейським було інкриміновано порушення вимог пункту 31.4.5.г) ПДР України - забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей i невідповідності таким вимогам: Колеса i шини (на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані i неошиповані, морозостійкі i неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків прожектора - для вантажних автомобілів).

В свою чергу, до Постанови додається Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та йoгo обладнання від 30.05.2024 р., в якому лише зазначено загальну інформацію у пункті 12 - на одній вісі встановлено шини з різними типами малюнків прожектора. При чому, жодним чином не вказано, що мова йде про напівпричіп.

Крім того, притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 KУпAП в даному випадку не підкріплено жодними належними речовими доказами - Акт невідповідності не містить жодної детальної інформації «на якій саме вісі нібито встановлено шини з різними типами малюнків протектора, а також відсутня будь-яка фототаблиця, яка підтверджує факт того, що на вісі транспортного засобу різні типи шин, що в свою чергу, позбавляє учасників можливості переконатись у достовірності і правомірності винесеного рішення суб`єктом владних повноважень.

Ухвалою судді від 20 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем знаходження).

01.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції - Дужик В.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного.

Так, представник відповідача зазначив, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме 30.05.2024 року о 14 год 40 хв на а/д Київ-Харків-Довжанський, 208 км водій керував транспортним засобом RENAULT MANAGER з днз НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ «975830» днз НОМЕР_2 без увімкненого ближнього світла фар за межами населеного пункту, при цьому на напівпричепі до нього на одній вісі було встановлено шини з різними типами малюнків протектора, чим порушив п. 9.8 та 31.4.5.г. Правил дорожнього pyxy України, затверджених постановою KMУ України № 1306 від 10.10.2001 р. Правила дорожнього pyxy, відповідно до Закону України «Про дорожній pyx», встановлюють єдиний порядок дорожнього pyxу на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Що стосується порушення я. 1 ст. 121 KУпAП, то згідно п 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього pyxy водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити i забезпечити технічно справний стан i комплектність транспортного засобу... Однак, позивач в порушення вимог п. 2.3 (д) ПДР створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього pyxy.

Відповідно до n. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та ix обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього pyxy та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації конструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.4.5 ПДР України забороняєтъся експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей i невідповідності вимогам:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками прожектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

На відео з боді камери зафіксовано, що позивач не заперечує факту порушення. Дo відзиву також додано докази фіксації того, що на напівпричепі МA3 975830, номерний знак НОМЕР_3 на одну вісь було встановлено шини з різними типами малюнків прожектора.

Шо стосується правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, представник ДПП зазначив, що згідно п.9.8 ПДР Під час pyxy механічних транспортних засобів у світлу пopy доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних ТЗ, та на ТЗ, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в рaзi ix відсутності в конструкції транспортного засобу - ближне світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв

Увімкнення денних ходових вогнів (ближнього світла фар) поза населеними пунктами спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього pyxy до транспортного засобу, що рухається.

До відзиву також додано стоп кадр з боді камери на якому зафіксовано, що транспортний засіб рухається без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, а транспортний засіб поруч з увімкненим ближнім світлом, що є беззаперечним доказом вини позивача.

Що стосується кваліфікації дій водія за ч. 2 ст. 122 KУпАП, то підпункт «Г» пункту 9.1 Правил зазначає, що попереджувальним сигналом є увімкнення ближнього світла фар у світлу пopy доби. При цьому даним підпунктом не зазначається чи в межах населеного пункту a6o поза межами населеного пункту увімкнення ближнього світла є попереджувальним сигналом. Диспозиція ч. 2 ст. 122 KУпAП є альтернативною нормою, яка встановлює порушення водіями транспортних засобів... правил користування зовнішніми освітлювальними приладами a6o попереджувальними сигналами при початку pyxy чи зміні його напрямку.

Тобто, встановлено два види порушень: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами... та порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку pyxy чи зміні його напрямку.

Окрім того, зазначеним в ч.2 ст.122 KУпAП порушенням водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами, вказаними в п.9.1 Правил, слід розуміти виключно передбачені підпунктом «а» пункту 9.1 Правил сигнали, що подаються покажчиками повороту aбo рукою. Так, підпунктами А, Б пункту 9.2 Правил передбачено, що перед початком pyxy i зупинкою; перед поворотом, перестроюванням aбo розворотом (зміною напрямку) водій повинен подавали сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. Використання ближнього світла фар при початку pyxy aбo зміні його напрямку Правилами не передбачено.

В свою чергу, пунктом 9.8 Правил передбачено, що на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі ix відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Тобто зазначений пункт Правил передбачає порядок користування водіями транспортних засобів зовнішніми освітлювальними приладами i невиконання зазначеного пункту є адміністративним правопорушенням, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 KУпAП.

Окрім того, враховуючи, що ближнє світло фар відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів, це правило фактично визначає порядок ix використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на те, що згідно п.9.1 Правил, увімкнення ближнього світла фар у світлу пopy доби є також попереджувальним сигналом.

У зв`язку із допущеними порушеннями з урахуванням положень ст. 36 KУпAП відносно Позивача було винесено постанову у cпpaвi про адміністративне правопорушення cepії БАД № 534452 за ч. 1 ч. ст.121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 510 грн.

08.07.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_2 відповідно до якої зазначено, що опрацювавши відзив він дійшов до висновку про неправомірність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рyxy зафіксоване не в автоматичному режимі cepii БАД №534452 від 30 05.2024 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 т‹ ч. 1 ст. 121 KУпAII.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача Міняйло Я.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи провести без його участі.

Вислухавши представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що постановою Поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП Штампіль М.О. серії БАД №534452 від 30.05.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за те, що він 30.05.2024 року о 14 год 40 хв на АД Київ-Харків-Довжанський 208 км водій керував ТЗ без увімкненого ближнього світла фар, поза межами населеного пункту, при цьому на причепі до нього на одній вісі встановленого шини з різними шипами малюнків протектора, чим порушив п.п.9.8 та 31.4.5 г) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАп та ч.1 ст.121 КУпАП (об`єднано в одне провадження відповідно до ст.36 КУпАП) (а.с.10).

Відповідно до акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, вбачається, що шини на т/з МАЗ «975830» власник ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 не відповідають вимогам безпеки дорожнього руху, а саме на одній вісі встановлено шини з різними типами малюнків протектора. (а.с.11)

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Вимогами пункту 31.4.5 (г) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Суд зауважує, що законодавець не ототожнює поняття «різні малюнки протектора», як це передбачено для легкових автомобілів, та поняття «різні типи малюнків протектора», як це передбачено для вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 1 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 26.07.2013 року № 549, з метою виконання цих Правил шини колісних транспортних засобів класифіковано, зокрема, за типом рисунка протектора.

Пунктом 7 розділу 2 цих Правил «Класифікація шин» встановлено, що за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком.

Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, зокрема позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, тобто на причепі на одній вісі встановленого шини з різними шипами малюнків протектора.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено диск, який було надано відповідачем як доказ правомірності винесеної постанови.

З даних відео та фото вбачається, що оглянуті інспектором шини на одній вісі автомобіля візуально відрізняються, однак, за відсутності спеціальних знань, беручи до уваги, що на фото та відео не зафіксовано маркування шини, неможливо встановити, чи є це різниця у типу малюнку протектора, чи лише у малюнку протектора.

Інспектором також не складався як доказ в розумінні вимог статті 251 КУпАП протокол огляду транспортного засобу на предмет невідповідності типу малюнка протектора шин визначеним у ПДР України стандартам.

Крім того, акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, який долучено до матеріалів справи не містить детальної інформації на якій саме вісі встановлено шини з різними типами малюнків протектора і за якою саме зовнішньою ознакою полягає їх відмінність.

Таким чином, оскаржувана постанова в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, не конкретизує різновиду забороненої експлуатації транспортного засобу, визначеної вказаними нормами саме щодо автомобіля, а також не містить відповідних належних і допустимих доказів правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306(зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За приписами п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно доп.9.8.Правил дорожнього руху України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженими матеріалами справи, а саме фото, яке долучено відповідачем на підтвердження складу ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, що водій ОСОБА_1 30.05.2024 року о 14 год 40 хв на АД Київ-Харків-Довжанський 208 км керував ТЗ без увімкненого ближнього світла фар, поза межами населеного пункту, чим порушив п.п.9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП не вдається ідентифікувати зображений транспортний засіб як той, на якому рухався позивач, оскільки неможливо розпізнати ні марку, ні модель автомобіля, ні державний реєстраційний знак, а також водія. Крім того, також чітко не вбачається керування ТЗ без увімкненого ближнього світла фар, поза межами населеного пункту.

Надані відеозаписи відповідачем до суду також не містять моменту керування позивачем ТЗ без увімкненого ближнього світла фар, поза межами населеного пункту.

Водночас, судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що його дії працівником поліції кваліфіковано невірно, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому його дії слід було кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, яка передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху та тягне за собою попередження.

З цього приводу суд зазначає, що згідно п.1.10 ПДР, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Пунктом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Правило п. 9.8. Правил фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п. 9.1. Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 цього Кодексу, як вважає позивач.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.05.2018 (справа №726/786/17) та від 07.02.2018 (справа №285/1619/17).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Посилання відповідача в відзиві на те, що позивач при спілкуванні з інспекторами визнає свою провину, суд до уваги взяти не може з огляду на те, що доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності не можуть свідчити про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності та беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №534452 від 30.05.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, та ч.1 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору, у розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.55, 62 Конституції України, ст.ст.9, 72, 73, 77, 242-246, 257, 262, 286, 292, 293 КАС України, ст. ст. 121, 122, ст.ст.247, 251, 268 КпАП України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №534452 від 30.05.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, та ч.1 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції ( 03048, м. Київ, вул.. Федора Ернста, буд. 3, ) сплачений судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В. Просіна