Справа № 120/5051/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 серпня 2024 р. Справа № 120/5051/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність дій пенсійних органів щодо безпідставного зупинення виплати пенсії державного службовця та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30.10.2023 № 04 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відтак, з метою, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити та виплачувати пенсію як державному службовцю по віку з 25.10.2023 відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 22.04.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

28.05.2024 відповідач 2 подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

До заяви про перерахунок пенсії позивач додала довідку від 24.10.2023 № 4-35/0302 станом на жовтень 2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідку від 24.10.2023 № 4-35/0301 станом на вересень 2023 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат, видані Державною судовою адміністрацією України.

Відтак, відповідач зауважив, що за змістом даних норм пенсія призначається один раз, а у разі набуття права особою на інший вид пенсії приймається відповідне рішення про переведення на інший вид пенсії.

Позивачем уже було використано право на призначення пенсії за нормами ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, тому повторного її призначення за тією ж нормою в межах пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VІІІ не потребує.

Підсумовуючи відповідач зазначив, що позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закон України "Про державну службу" з урахуванням доданих довідок про заробітну плату, оскільки за даним Законом не передбачено перерахунок пенсії.

Копію ухвали від 22.04.2024 надіслано Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області в його електронний кабінет та доставлено 22.04.2024 о 20:30 що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Проте, у встановлений судом строк Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відзив на позовну заяву не подало, як і не надходило до суду заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2022 у справі № 500/8027/21 дійшов висновку, що довідка про доставку в електронному вигляді рішення суду є належним доказом отримання стороною такого рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

30.01.2017 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Позивач продовжувала працювати на посаді віднесеної до посад державної служби, що не дає права на отримання пенсії державного службовця, 30.01.2017 пенсію призначено та зафіксовано відповідно до Закону України "Про державну службу" та одночасно зупинено до моменту звільнення з державної служби.

25.10.2023 у зв`язку із звільненням з органів державної служби ОСОБА_1 призначено пенсію державного службовця, з урахуванням довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області.

В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено перевірку на предмет достовірності та обґрунтованості видачі довідок Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області для призначення (перерахунку) пенсії та було виявлено арифметичні помилки при розрахунку середніх розмірів сум надбавки за інтенсивність праці та місячної премії.

За наслідками такої перевірки був складений Акти перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок для призначення (перерахунку) пенсії від 27.11.2023 та рекомендовано Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Вінницькій області надати нові довідки.

Так, на виконання зазначених актів роботодавцем були надані нові довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії № 4-35/0465 від 28.11.2023 та № 4-35/0464 від 28.11.2023.

За наслідками перерахунку пенсії, її розмір зменшився удвічі і склав 9495,67 грн.

З метою з`ясування причини таких дій, позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою.

Листом від 24.01.2024 відповідач повідомив позивача, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовлено в перерахунку пенсії.

Відмова мотивована тим, що переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 є недоцільним, оскільки розмір пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є більшим.

Позивач не погоджується із такими діями відповідача, тому звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України "Про державну службу".

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закону № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016, право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 р. за результатом розгляду зразкової справи № 822/524/18.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію за нормами Закону № 889-VIII. При цьому з 30.01.2017 їй призначена пенсія відповідно до Закону "Про державну службу" № 3723-XII, а з 01.03.2021 автоматично без звернення позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

У спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30.10.2023 № 04 зазначено, що переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 є недоцільним, оскільки розмір пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є більшим.

Суд зауважує, що будь-яких заперечень чи наявності інших підстав для відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" за іншими ознаками (віку, страхового стажу) у рішенні від 30.10.2023 не зазначено.

Разом з цим, оцінюючи посилання відповідача, що згідно з Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" мають особи, якщо їм до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723- XII "Про державну службу", то суд зазначає, що вказаний порядок розроблений Кабінетом Міністрів на виконання пунктів 10 - 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889-VIII. Відтак, обумовлений порядок по відношенню до названого закону має силу підзаконного нормативного акту.

Дослідивши зміст пунктів 10 - 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889-VIII, судом установлено, що приведені норми закону не містять заборони щодо призначення (переведення) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" у разі якщо до набрання Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" особам призначалася пенсія відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723- XII "Про державну службу".

Як наслідок суд доходить висновку, що приведені вище обмеження, запроваджені Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 не відповідають нормативному акту вищої сили - Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу".

Окрім того, ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, статтею 45 Закону № 1058-IV врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за даним Законом, на інший вид пенсії, визначений цим же Законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Відносно доводів відповідача про недоцільність переведення позивача на пенсію державного службовця, оскільки розмір пенсії після проведення перерахунку зменшується, то суд зазначає, що висновуючи таке твердження відповідач не привів ні позивачу, ні суду належних розрахунків та не довів належними у справі доказами обставин з приводу того, що у випадку призначення позивачу пенсії державного службовця на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, розмір її пенсії буде меншим ніж отримувана нею пенсія.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 30.10.2023 № 04 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити та виплачувати призначену позивачу пенсію, як державному службовцю по віку з 25.10.2023 відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України У Київській області про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закон України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити та виплачувати призначену ОСОБА_1 пенсію, як державному службовцю по віку з 25.10.2023 відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Вінницькій області, від 28.11.2023 № 4-35/0465 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби; від 28.11.2023 № 4-35/0464 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); від 24.10.2023 № 4-35/0305 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), шляхом переведення з пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548, вул. Саєнка, 10, м. Фастів, Київська область, 08500);

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548, вул. Саєнка, 10, м. Фастів, Київська область, 08500).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна