Справа № 127/26271/24
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/229/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30 липня 2024 року №1275 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а провадження у справі закрити. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що згідно оскарженої постанови вона притягнута до відповідальності за те, що 27 червня 2018 року після закінчення Вінницького національного університету ім. М. Пирогова, здобувши спеціальність «Фармація», не прибула до М( ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживанням для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документа, що є порушенням правил військового обліку. Дану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтовано та такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком та здобули медичну або фармацевтичну спеціальність підлягають взяттю на облік. В свою чергу, чинне законодавство визначає обов`язок особи з`явитись за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також пройти медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік. При цьому, лише не працевлаштовані жінки, що мають медичну та фармацевтичну освіту, мають з`являтись самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_3 для їх взяття на військовий облік, тоді як для жінок, які є працевлаштованими, такого обов`язку не передбачено. Позивач зазначає, що вона з 9 жовтня 2018 року по теперішній час працює на посаді медичного представника та не отримувала від відповідачів жодного виклику, а військово-обліковий документ вона отримала вже після самостійного візиту до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини свідчать про те, що вона не вчинила жодних дій передбачених законом, які свідчили про ухилення її від взяття на військовий облік, а тому її поведінка не є протиправною.

Крім того, вказує, що на час виникнення спірних правовідносин, тобто після закінчення навчального закладу, чинне законодавство не передбачало обов`язку у жінок з фармацевтичною спеціальністю з`являтися до ТЦК для взяття на військовий облік. Взяття на облік такої категорії осіб встановлено Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції від 26 жовтня 2022 року, однак механізм його реалізації був передбачений пізніше постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487. Відповідно до вказаної постанови лише не працевлаштовані жінки самостійно прибувають до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» чи іншим нормативно-правовим актом не передбачено строку виконання вказаного обов`язку для жінок, які до внесення змін у вищевказаний закон здобули освіту з фармацевтичною спеціальністю. Отже, як вказує позивач, обставини зазначені в оскарженій постанові, а саме про те, що вона не перебувала на обліку з 26 жовтня 2012 року по 24 липня 2024 року є суперечливі та не узгоджуються між собою. Вказані обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі. Щодо правомірності кваліфікації правопорушення та розміру штрафу позивач зазначає, що правопорушення, якщо воно є, повинно кваліфікуватись за тією частиною ст. 210 КУпАП, яка була чинна на день вчинення правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 210 КУпАП в редакції, яка діяла до 19 травня 2024 року, а застосування максимального розміру штрафу має бути теж обґрунтованим.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляд та відкрито провадження у справі.

20 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому його представник просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Свої заперечення мотивувала тим, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30 липня 2024 року №1275 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП винесена в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, КУпАП та Законами України. Що стосується твердження позивача про дату вчинення правопорушення, відповідач зазначає, що дане правопорушення є триваючим, однак відповідачем при визначені періоду вчинення правопорушення було допущену описку, а тому просить вважати його вірним з 26 жовтня 2022 року по 24 липня 2024 року, обґрунтовуючи тим, що саме з 26 жовтня 2022 року у позивача виник обов`язок стати на військовий облік, який чітко був визначений лише після внесення 26 жовтня 2022 року змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Крім того, виявити дане правопорушення стало можливим лише тоді коли позивачка самостійно прибула до ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки остання, як слідує із позовної заяви, працювала з 09 жовтня 2018 року у ТОВ «Юрія-Фарм», а роботодавець, порушуючи вимоги мобілізаційного законодавства, не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про працюючу жінку з фармацевтичною освітою, яка не перебувала на військовому обліку та не мала військо-облікового документа. Внаслідок цих порушень ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. У ІНФОРМАЦІЯ_4 не було жодних відомостей про позивача, а тому не було підстав для виклику її для проходження медичного огляду та взяття на військовий облік. Що стосується застосування ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідач зазначає, що дії позивача були кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП, виходячи з тривалості вчинення правопорушення та змін внесених до КУпАП.

ІНФОРМАЦІЯ_5 своїм правом на відзив не скористався.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак через підсистему «Електронний суд» надала клопотання в якому просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві, просила в задоволенні позову відмовити. Надалі в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити в задоволені позову. При цьому звертав увагу, що ОСОБА_1 в порушення абз. 2 п. 10 ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не виконала свій обов`язок, чим порушила правила військового обліку, а тому постанова про притягнення її до відповідальності є законною та обґрунтованою. Надалі в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного.

Згідно з ст. 9, 77 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування свої вимог та заперечень та доведенні перед судом в їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 у 2018 році закінчила Вінницький національний медичний університет ім. М. І. Пирогова та здобула кваліфікацію: освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст за спеціальністю «Фармація», професійна кваліфікація провізор, що підтверджується копією диплома серії НОМЕР_1 (а.с.16)

З 09 жовтня 2018 року по теперішній час ОСОБА_1 працює в ТОВ «Юрія-Фарм» на посаді медичного представника центрального регіонального торгового представництва Вінниця дирекції регіональних торгових представництв, що підтверджується копіями витягу з наказу ТОВ «Юрія-Фарм» від 08 жовтня 2018 року №ЮФ000370-ОС та довідки ТОВ «Юрія-Фарм» від 05 серпня 2024 року №162 (а.с.19-20).

11 липня 2024 року ОСОБА_1 пройшла медичний огляд у ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 за результатами якого є придатною до військової служби (а.с.17).

24 липня 2024 року ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 та 02 серпня 2024 року виданий військово-обліковий документ №4 (а.с.18).

24 липня 2024 року головним спеціалістом командування, працівником ЗСУ ОСОБА_2 складений протокол №423 із змісту якого слідує, що ОСОБА_1 порушила вимоги абз. 2 ч. 11 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 підпункту 1 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 27 червня 2018 року, після закінчення Вінницького національного університету ім. М. Пирогова, здобувши спеціальність «Фармація», не прибула до М( ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документа. Крім того зазначено, що за порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, а тому ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с.46).

30 липня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 за результатами розгляду цього протоколу виніс постанову №1275, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Як зазначено в постанові: «В громадянки ОСОБА_1 виник обов`язок стати на військовий облік військовозобов`язаних 26 жовтня 2022 року, коли законодавством було встановлено обов`язковість взяття на військовий облік військовозобов`язаних жінок, які здобули фармацевтичну спеціальність. Громадянка ОСОБА_1 не перебувала на військовому обліку військовозобов`язаних з 26 жовтня 2012 року по 24 липня 2024 року. З цього часу громадянкою було порушено вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням змін, які вносились до Закону щодо військового обліку. Позивачкою було вчинене триваюче правопорушення. При розгляді справи було установлено, що 24 липня 2024 року громадянка ОСОБА_1 самостійно прибула до ІНФОРМАЦІЯ_4 і відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Отже дане правопорушення громадянкою ОСОБА_1 було припинено 24 липня 2024 року, коли остання самостійно прибула до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття на військовий облік та оформлення військово-облікового документа» (а.с.14-15).

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Стаття 210 КУпАП (в редакції на момент винесення оскаржуваної постанови) передбачає відповідальність: за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку ; повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню ; вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період .

Диспозиція ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають правила ведення військового обліку.

Правовідносини, пов`язані з військовим обліком, регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII.

Відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на день закінчення позивачкою навчального закладу, тобто 27 червня 2018 року) жінки, які мають фах, споріднений з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я, віком та сімейним станом, беруться на військовий облік військовозобов`язаних.

Перелік спеціальностей за якими жінки, що мають відповідну підготовку, можуть бути взяті на військовий облік, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 1994 року №711, однак станом 27 червня 2018 року він не містив спеціальність «фармацевта».

3 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №648 вказана постанова визнана такою, що втратила чинність.

7 жовтня 2022 року прийнятий Закон України «Про внесення зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо взяття жінок на військовий облік військовозобов`язаних», який набрав чинності 26 жовтня 2022 року. Цим Законом частину 11 статі 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову викладено в наступній редакції: «Жінки, які придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком і закінчили заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти та здобули медичну або фармацевтичну спеціальність, підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.

Жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Міністерством оборони України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, крім зазначених в абзаці першому цієї частини, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням."».

Відповідно до ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 26 жовтня 2022 року), взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають жінки, які належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 цього Закону.

При цьому, порядок взяття на облік жінок, які належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", сам закон не містить.

30 грудня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 50 Порядку, заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти, які здійснюють підготовку жінок за медичною або фармацевтичною спеціальністю, за два місяці до завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою подають список щодо таких жінок (додаток 14) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності яких вони розташовані.

Зазначені списки є підставою для оформлення жінкам тимчасового посвідчення військовозобов`язаного (без визначення ступеня їх придатності для виконання військового обов`язку та відмітки про взяття на облік) та внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Видача тимчасових посвідчень військовозобов`язаного зазначеним у списках жінкам, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, здійснюється районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого розташовані заклади освіти. Строк дії таких посвідчень - 30 діб.

Жінки, яким видано тимчасові посвідчення військовозобов`язаного (із строком дії 30 діб), повинні в семиденний строк з дня отримання таких посвідчень прибути до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого задеклароване/зареєстроване місце їх проживання, для взяття на військовий облік.

Взяття жінок на військовий облік військовозобов`язаних здійснюється після визначення їх придатності до військової служби, внесення персональних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з подальшим оформленням відповідного військово-облікового документа.

Згідно п. 51 Порядку, керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій повідомляють відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки про жінок, які працюють у зазначених органах, на підприємствах, в установах та організаціях та які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю і не перебувають на військовому обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Непрацевлаштовані жінки прибувають самостійно до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних.

Жінки, які мають спеціальність та/або професію, споріднену з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною у переліку, затвердженому Міноборони, крім тих, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я та віком, беруться на військовий облік військовозобов`язаних за їх бажанням на загальних засадах, визначених цим Порядком.

Наведене свідчить про те, що законодавець визначає порядок для трьох категорій жінок, які мають медичну або фармацевтичну спеціальність та підлягають взяттю на військовий облік, а саме: 1) жінки, які лише закінчили навчання, 2) працевлаштовані жінки, 3) не працевлаштовані. При цьому взяття на облік всіх категорій жінок здійснюється лише після визначення їх придатності до військової служби, що встановлюється за результатами ВЛК.

Так, про жінок, які закінчують навчання за медичною або фармацевтичною спеціальністю, подаються списки закладами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої або вищої освіти до Р(М)ТЦК та СП, які видають вказаним жінкам тимчасові посвідчення військовозобов`язаного строком дії на 30 днів. В свою чергу, такі жінки повинні в семиденний строк з дня отримання таких посвідчень прибути до Р(М)ТЦК та СП, на території відповідальності якого задеклароване/зареєстроване місце їх проживання, для взяття на військовий облік.

Непрацевлаштовані жінки прибувають до Р( ІНФОРМАЦІЯ_6 самостійно.

Списки працевлаштованих жінок за медичною або фармацевтичною спеціальністю подають до відповідних Р(М)ТЦК та СП саме керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, де вони працюють.

При цьому слід відмітити, що ні Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу», ні вказаний Порядок не передбачають обов`язку працевлаштованих жінок самостійно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не визначає конкретного строку взяття таких жінок на облік.

З системного аналізу вказаних нормативних актів слідує, що такий обов`язок в цих осіб виникає за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 закінчила навчання у Вінницькому національному медичному університеті за спеціальністю «Фармація» у 2018 році. Станом на момент його закінчення чинне законодавство не передбачало взяття на військовий облік жінок, які здобули освіту за фармацевтичною спеціальністю.

Як вказувалося, Закон України «Про внесення зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", який набрав чинності 26 жовтня 2022 року, передбачає, що жінки, які мають таку спеціальність, підлягають взяттю на облік. Наразі порядок організації та ведення військового обліку вказаних жінок був передбачений лише постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, який в частині працевлаштованих жінок за такою спеціальністю, зобов`язує керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій повідомити Р(М)ТЦК та СП про жінок, які працюють у зазначених органах та які здобули, зокрема фармацевтичну спеціальність, та відповідно за викликом Р(М)ТЦК та СП такі жінки мають прибути для взяття на облік.

Твердження відповідача, що такі жінки мають самостійно прибути до Р(М)ТЦК та СП в силу набуття чинності частини 11 статі 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» не ґрунтуються на вказаних нормах чинного законодавства.

Як установлено у вказаний період (з 26 жовтня 2022 року по 24 липня 2024 року) ОСОБА_1 працює в ТОВ «Юрія-Фарм», а тому саме керівник цього товариства повинен був повідомити ІНФОРМАЦІЯ_3 про працюючих на товаристві жінок, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, а ТЦК та СП в свою чергу відповідно до вищезгаданого Порядку зобов`язаний був викликати цих жінок та після визначення їх придатності до військової служби, внесення персональних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів прийняти рішення щодо взяття їх на облік. Вказані обставини не заперечує і представник ІНФОРМАЦІЯ_7 , який у відзиві на позовну заяву зазначає, що порушення вимог мобілізаційного законодавства було допущено керівником ТОВ «Юрія-Фарм», оскільки саме він не повідомив М( ІНФОРМАЦІЯ_3 про працюючу жінку з фармацевтичною освітою, яка не перебувала на військовому обліку та не мала військово-облікового документа і як наслідок ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак не повідомлення роботодавця про працівників з відповідною освітою не може бути підставою для притягнення самої особи до адміністративної відповідальності.

При цьому слід також відмітити, що сторона відповідача доказів про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 чи його направлення позивачу не надала.

Щодо твердження представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , що позивачка зобов`язана була стати на військовий облік в силу положень абз. 2 п. 10 ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який передбачав, що особи, які підлягають взяттю на облік, зобов`язані була протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, уточнити свої персональні дані, то слід зазначити, що предметом судового розгляду є постанова №1275 від 30 липня 2024 року, яка не визначала порушення позивачем вказаних положень.

Слід також зауважити, що відповідно до положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Натомість і протокол про адміністративне правопорушення №423 від 24 липня 2024 року також не містить жодних відомостей про порушення ОСОБА_1 вимог абз. 2 п. 10 ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Слід звернути увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2024 року №423 зазначено, що ОСОБА_1 було порушено вимоги абз. 2 ч. 11 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 підпункту 1 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року.

При цьому слід також зауважити, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, передбачених абз. 2 ч. 11 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки дана норма містить виключення стосовно жінок зазначених в абзаці першому цієї частини, до яких відноситься позивачка, так як остання має фармацевтичну спеціальність.

Що стосується абз. 2 підпункту 1 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, то дані положення вказують на місце перебування на військовому обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Вказане вище свідчить, що ОСОБА_1 жодних із вказаних норм не порушувала.

Окремо слід звернути увагу, що абз. 2 п. 10 ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який набрав чинності 18 травня 2024 року, передбачає, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Тобто вказаний обов`язок стосується саме уточнення персональних даних, а не взяття на облік.

Такий висновок ґрунтується на системному аналізі цієї норми, зважаючи, що особа ні через центр надання адміністративних послуг, ні через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста не зможе стати на військовий облік.

До того ж слід відмітити, що позивачка вже 11 липня 2024 року проходила ВЛК, а тому навіть в розумінні представника відповідача вказаних положень, відсутні підстави стверджувати про порушення цієї норми. При цьому суд не дає оцінки початку перебігу зазначеного в цій нормі строку.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не порушувала Правила військового обліку, які їй інкримінуються, що в свою чергу виключає наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова винесена без достатніх правових підстав, необґрунтовано, з недотриманням принципів правомірної адміністративної поведінки, а тому оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення №1275 від 30 липня 2024 року слід скасувати, а провадження в справі закрити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Визначаючись зі складом відповідачів, слід зазначити, що згідно п.7 ч.1 ст.4 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням КУпАП (п.9 Положення).

Вказані повноваження мають як обласний ІНФОРМАЦІЯ_3 , так і районний ТЦК та СП не залежно від їх організаційної форми (п.9,10,11 Положення).

Зважаючи, що в даному випадку оскаржувана постанова, яка підлягає скасуванню, винесена від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 як органу військового управління, тому вказаний орган є належним відповідачем та за рахунок бюджетних асигнувань останнього слід стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 210, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. 2,4, 9, 72, 73, 77, 78, 79, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 №1275 від 30 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В частині вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ),

ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя: