Справа № 580/2881/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року справа № 580/2881/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвокатки Кушнеренко Т.В. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

22.03.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвокатки Кушнеренко Т.В. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає в не розгляді заяви про надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації, яка направлена на адресу відповідача 20.09.2023 та отримана 22.09.2023, зареєстроване поштове відправлення №978;

зобов`язання відповідача розглянути вказану вище заяву.

Обґрунтовуючи зазначили, що позивач перебуває на військовому обліку у відповідача та є студентом 2-го курсу денної форми навчання Уманського національного університету садівництва. 20.09.2023 позивач звернувся заявою до відповідача про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вказану заяву відповідач отримав 22.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про поштове вручення. Однак станом на 01.01.2024 заява не розглянута. Тому 11.01.2024 представниця позивача адвокат Кушнеренко Т.В. направила на адресу відповідача адвокатський запит про надання інформації щодо розгляду вказаної вище заяви позивача. Відповідач листом повідомив, що не отримував вказану вище заяву. Вважає, що зазначена вище бездіяльність відповідача суперечить нормам чинного законодавства.

Позовну заяву суд повернув. За наслідком апеляційного оскарження справа повернулася для продовження розгляду під час перебування судді в основній щорічній відпустці та фактично передана для розгляду судді 09.07.2024. Згідно з мотивувальною частиною апеляційний суд не погодився з висновком про пропуск строку звернення до суду. То ж 09.07.2024 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

19.07.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що права позивача не порушені, оскільки ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не регулює правовідносин з позивачем та забороняє його призов. Тому спір з приводу відстрочки відсутній. На його адресу не надходило від позивача жодного документа. Рекомендований лист №978 йому не вручений. Позивач не призваний та особисто з заявою до відповідача не прибував.

Правом на відповідь позивач не скористався.

Усі подані документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

22.08.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про виклик працівника Укрпошти для допиту та розгляді справи з викликом.

Оскільки обґрунтовані заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити в справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) на підставі письмових доказів.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим Уманським РВ УМВС України в Черкаській області 25.10.2006, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в с.Пригородний Державинського району Турганської області.

Позивач написав заяву до відповідача, в якій, посилаючись на ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як студенту денної форми навчання Уманського національного університету садівництва, просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. До неї додав довідку №03-30/5215 від 09.09.2023, копію договору №» 1373/А/Д/23, копію договору №1039/А/Д/23, копію квитанції про оплату за навчання, копію власного паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Службовим чеком Укрпошти №978 підтверджується оплата позивачем послуг поштового зв`язку для направлення відповідачу за зареєстрованою його адресою. На рекомендованому повідомленні про вручення наявний штамп Уманського відділення Укрпошти про доставку 22.09.2023 та помітки про вручення представнику за довіреністю Іщуку. Відомостями офіційного сайту Укрпошти станом на 21.08.2024: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?_gl=1*m4vdqt*_gcl_au*MTg2MDU2MjEwNS4xNzI0MjMxMjQz*_ga*ODMxODY1NzcyLjE3MjQyMzEyNDM.*_ga_6400KY4HRY*MTcyNDIzMTI0My4xLjAuMTcyNDIzMTI1MC41My4wLjA.&_ga=2.159773629..-831865772., - не підтверджується реєстрація поштового відправлення №978. Водночас поданими адвокаткою позивача роздрукованими відомостями про таке відстеження станом на 26.02.2024 о 13год. 45хв. підтверджується здача поштового відправлення 20.09.2023 та вручення в м.Умань (поштовий індекс 20301) 22.09.2023.

Адвокатка позивача ОСОБА_2 звернулася до відповідача адвокатським запитом з проханням повідомити результати розгляду вказаної вище заяви, обґрунтовуючи відсутністю отримання рішення та посилаючись на відомості Укрпошти про доставку вказаного рекомендованого листа.

Відповідач листом від 25.01.2024 вих.№3/104 повідомив, що згаданий нею лист не був вручений його працівникам. Додатково вказав про те, що для надання відстрочки особа має прибути до нього особисто зі всіма документами, у т.ч. військово-обліковими.

Тому позивач звернувся до суду позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - ЗУ № 3543-XII).

Стаття 23 ЗУ № 3543-XII у редакції з 30.06.2023 чинну на дату заяви та до редакції, чинної з 18.05.2024, не мала поділу на цифрові частини. Водночас структурно була поділена на абзаци та мала таку редакцію:

«Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років;

жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років;

жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років;

зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;

опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

жінки та чоловіки, які мають неповнолітню дитину (дітей) і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів), підприємств, установ та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Державної виконавчої служби України, Управління державної охорони України;

інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:

здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти;

наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки;

жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа:

військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули або пропали безвісти під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення;

осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії з утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами;

жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Особи, зазначені в абзаці другому частини першої та в абзацах четвертому - дев`ятому частини третьої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою.

Не підлягають призову на військову службу під час часткової мобілізації протягом шести місяців з дня звільнення з військової служби військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації та були звільнені зі служби у запас (крім військовослужбовців, зарахованих на службу у військовому оперативному резерві першої черги). Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.»

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України від 5 вересня 2017 року № 2145-VIII «Про освіту» здобувачі освіти - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (ад`юнкти), інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти.

Тобто, позивач, навчаючись на денній формі навчання 2 курсу вищого навчального закладу, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягав.

ЗУ № 3543-XII у редакції звернення позивача до відповідача не містив норм щодо обов`язку відповідача приймати рішення про надання відстрочки. Такі норми закладені змінами в цей закон.

Зокрема, у редакції з 18.05.2024 згідно з ч.ч.7, 8 ст.23 ЗУ №3543-XII передбачають, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Щодо порядку оформлення відстрочки суд, урахувавши, що на дату звернення до відповідача позивач мав 23 повних роки.

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі ЗУ № 2232-XII) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Види військової служби вказані в ч.6 ст.2 ЗУ № 2232-XII:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти;

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до абз.9 п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

На дату ініціювання позивачем вирішення спору діє Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (далі Порядок №560). Згідно з п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Однак на дату звернення до відповідача згідно з положеннями п.32 розділу VI Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 року №352 (далі Положення), у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки на призовників ведуться в обліково-алфавітні книги та особові справи. Також відповідно до п.33 вказаного розділу у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки з особових справ призовників формуються картотеки: справ призовників, які не досягли призовного віку; справ призовників, які підлягають призову на строкову військову службу; справ призовників, направлених для проходження підготовки з військово-технічних спеціальностей; справ призовників - кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом; справ призовників - кандидатів до вступу до вищих військових навчальних закладів; справ призовників, які виявили бажання проходити альтернативну (невійськову) службу; справ призовників, які проходять альтернативну (невійськову) службу; справ призовників, які мають право на відстрочку від призову. Зазначена картотека складається за підставами для надання громадянам відстрочок від призову на строкову військову службу (за сімейними обставинами, за станом здоров`я, для здобуття освіти, продовження професійної діяльності та в інших випадках, передбачених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу); справ призовників, які потребують лікування; справ призовників, яких знято з військового обліку у зв`язку з виїздом до нового місця проживання та на особові справи яких ще не надійшов запит; справи призовників, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження; алфавітних карток на призовників.

Згідно з п.80 розділу VI Положення районна (міська) призовна комісія за результатами вивчення особистості призовника, його сімейного стану, інших об`єктивних обставин може ухвалити рішення щодо клопотання перед призовною комісією вищого рівня про надання відстрочки від призову у випадках, не передбачених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу.

Для розгляду зазначеного питання районна (міська) призовна комісія надсилає відповідній комісії вищого рівня мотивоване клопотання, особову справу призовника, витяг із рішення районної (міської) призовної комісії та копії відповідних документів для ухвалення рішення призовною комісією вищого рівня.

Призовна комісія вищого рівня повинна розглянути клопотання районної (міської) призовної комісії протягом 15 днів з дати надходження на її розгляд документів, але не пізніше дати закінчення призову на строкову військову службу.

Після винесення комісією вищого рівня відповідного рішення протягом п`яти днів особова справа призовника разом із засвідченим витягом із книги протоколів засідання призовної комісії вищого рівня повертається районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки для подальшого обліку.

Відповідно до п.82 розділу VI Положення рішення районних (міських) призовних комісій про надання відстрочки від призову за сімейними обставинами, за станом здоров`я, для здобуття освіти, продовження професійної діяльності та в інших випадках ухвалюються на підставі поданих документів і вносяться до протоколів засідань районної (міської) призовної комісії та облікових карток призовників із зазначенням строку, до якого надано відстрочку.

У встановлених обставинах справи позивача не було призвано та не було норм щодо обов`язку прибути до відповідача для мобілізації.

Згідно з абзацом четвертим п.49 розділу VI Положення відстрочка від призову громадян на строкову військову службу надається громадянам призовного віку за підстав, визначених статтею 17 ЗУ № 2232-XII.

У редакції з 30.07.2023 до 12.10.2023 (період звернення позивача до відповідача у спірних правовідносинах) ст.17 ЗУ № 2232-XII мала наступну редакцію абзаців першого та другого ч.8: «Відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються: у закладах загальної середньої освіти III ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу;..». Водночас згідно з абзацом четвертим ч.1 ст.18 цієї ж редакції, від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які до дня відправлення на строкову військову службу досягли 27-річного віку.

Оскільки позивач не досяг вказаного призовного віку, його права в заявлених правовідносинах (до внесення змін у законодавство щодо мобілізації 18.05.2024) не порушені. Тому заявлені позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, як і судові витрати відповідно до ст.ст.132-139 КАС України..

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог адвокатки Кушнеренко Т.В. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає в не розгляді заяви про надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації, яка направлена на адресу відповідача 20.09.2023 та отримана 22.09.2023, зареєстроване поштове відправлення №978, зобов`язання розглянути вказану вище заяву.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 22.08.2024.