Справа № 632/1226/24
Суддя: Кузьменко С. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/1226/24
провадження № 2-а/632/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" серпня 2024 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області

в складі головуючого судді Кузьменко С.Л.,

за участю секретаря Хохлової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 588 від 12.07.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.;

- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

- витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію по його код ЄДРПОУ, копію документу, яким утворено ІНФОРМАЦІЯ_3 ; документу про призначення підполковника ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ; докази вчинення в постанові № 588 від 12.07.2024 р. адміністративного правопорушення; витяг з журналу реєстрації відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 з відмітками про дату та час доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також дату та час його звільнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відеозаписи з бодікамер із записом процесу затримання ОСОБА_1 ; протоколу затримання ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що Постанова складена безпідставно, оскільки працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинили протиправні дії шляхом затримання позивача 09.07.2024 року та протягом 2,5 діб незаконно утримували його проти волі у центрі комплектування і жодна уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлений законом спосіб не вручала ні повісток, ні будь-яких направлень, а також не пропонувала пройти медичний огляд.

11 липня 2024 року працівник вищезазначеного центру комплектування склав протокол № 588 від 11.07.2024 та повідомив, що позивача випустять лише після його підписання. Позивач підписав протокол, після чого його звільнили.

Представник позивача адвокат Плугатирьов В.В. вказав на наступні підстави для скасування постанови.

1. Постанова складена безпідставно, оскільки 11 липня 2024 року позивачу жодна уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлений законом спосіб не вручала ні повісток, ні будь-яких направлень, а також не пропонувала пройти медичний огляд. Таким чином, подія адміністративного правопорушення відсутня, що виключає можливість притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

2. Відповідно до довідки № 721/98 від 17.09.1998 р. Первомайського ОМВК ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час. В 2006 році ОСОБА_1 знято з військового обліку згідно п. 5 наказу МОУ № 342 та проставлено штамп з відміткою «не військовозобов`язаний». Отже, ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним не мав обов`язку проходити медичний огляд.

3. Пунктом 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлено обов`язок громадян, які були визнані обмежено придатними до військової служби до 04.05.2024 р., пройти протягом 9 місяців з вказаної дати повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Таким чином, якщо не враховувати запис воєнкомату у вищевказаній довідці про те, що ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним, то останній має обов`язок пройти медичний огляд у строк до 4 лютого 2025 року. Отже, станом на 11.07.2024 р. ОСОБА_1 не порушив обов`язку щодо проходження медичного огляду, а пропозиція ІНФОРМАЦІЯ_1 (про яку йдеться в постанові та факт якої позивач не визнає) є незаконною, відповідно постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправною.

4. Позивачу ставиться в провину порушення ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Із змісту постанови вбачається, що порушенням є відмова від проходження медичного догляду.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не доводили до відома та не вручали ОСОБА_1 рішення військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як це передбачено абз. 3 ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Тому, навіть у разі, якщо б позивач відмовився від проходження медичного огляду, така відмова не має визнаватися, оскільки відповідачем не дотримано процедури виклику на направлення позивача на медичний огляд.

5. Протокол складений під час вчинення відносно ОСОБА_1 кримінального правопорушення, а саме незаконного позбавлення волі, за що статтею 146 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність. Крім того, позивачу не було надано можливості скористатися правовою допомогою та надати пояснення щодо наведених вище фактів. Хоча ОСОБА_1 хотів надати пояснення, але його під психологічним примусом та шантажем подальшого незаконного утримання було змушено поставити підписи в протоколі. Пояснення було заборонено надавати. Звертаю увагу, що в протоколі відсутня відмітка особи, яка склала протокол про те, що позивач відмовився від надання пояснень.

Таким чином підписання протоколу відбулось під психологічним примусом, що виключає можливість використання його у якості допустимого доказу.

6. Пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані з`явитися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 не направлялися та не вручалися повістки з викликом для проходження медичного огляду. Отже, у позивача не виник обов`язок з проходження медичного огляду 11.07.2024 р.

7. Позивач стверджує, що тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 не має повноважень виносити постанови про притягнення громадян до адміністративної відповідальності.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 не має коду в ЄДРПОУ, не зареєстрований у встановленому законом порядку, тому не є суб`єктом владних повноважень, працівники якого не мають повноважень на складання матеріалів про притягнення громадян до адміністративної відповідальності та на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

19 липня 2024 року на відділення АТ «Укрпошта» у м. Первомайський, Харківської області ОСОБА_1 отримав конверт у якому була постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Саме 19 липня 2024 року він дізнався про наявність оскаржуваної постанови № 588 від 12 липня 2024 року, якою начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнув до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.Таким чином, позивач вважає, що подія адміністративного правопорушення відсутня, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 31 липня 2024 року адміністративний позов було залишено без руху з підстав недолучення доказів щодо надсилання копії позову та доданих до неї документів іншим учасникам справи з урахуванням ст. 44 КАСУ, позивачу надано строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів. (а.с.12)

Представник позивача 02.08.2024 року засобами Електронного суду адвокат Плугатирьов В.В. виконав вимоги ухвали суду від 31.07.2024 року, тому по справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою від 05.08.2024 року провадження у справі було відкрито, за ініціативою суду до участі у справі в якості співвідповідача залучено ІНФОРМАЦІЯ_4 , наданий відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.18).

В судове засідання, яке було призначено на 15.08.2024, представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи шляхом доставки повідомлення через Електронний суд. (Довідка від 05.08.2024 р. та 06.08.2024 р. а.с. 21, 24).

15.08.2024 надав до суду клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату у зв`язку з ненаданням відповідачем витребуваних доказів (а.с. 26).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання яке було призначено на 15.08.2024, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений через Електронний суд. (Довідки від 05.08.2024 р. та 06.08.2024 р., а.с.22, 23).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання, яке було призначено на 15.08.2024, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений через ІНФОРМАЦІЯ_4 через Електронний суд.

Ухвалою від 15.08.2024 року було відкладено розгляд справи та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 27.08.2024 року (а.с. 27, 28).

В судове засідання, яке було призначено на 27.08.2024, представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи шляхом доставки повідомлення через Електронний суд. (Довідка від 15.08.2024 р. , а.с. 35, 37).

27.08.2024 представник позивача ОСОБА_3 засобами Електронного суду надав до суду клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами та просить суд задовольнити позовні вимоги, слухання справи провести без участі позивача та його представника. А також, засобами Електронного суду надав заяву про те, що документи на підтвердження обсягу та вартості послуг з правничої допомоги буде надано до суду протягом 5-ти днів з дати винесення судом рішення, разом з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. (а.с.38-40).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання яке було призначено на 27.08.2024 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений через Електронний суд. (Довідка від 06.08.2024 р. а.с.24).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання, яке було призначено на 27.08.2024, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений через ІНФОРМАЦІЯ_4 через Електронний суд, у зв`язку з тим, що вказаний територіальний орган ІНФОРМАЦІЯ_2 не є юридичною особою та не зареєстрований в Електронному суді, хоча є суб`єктом для складання оспорюваного протоколу у порядку ст.235 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст. 286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

Судом на підставі ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а копія постанови №588 від 12 липня 2024 року була направлена йому рекомендованим листом. Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що він дізнався про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення 19 липня 2024 року отримавши її копію через Укрпошту. Строки звернення до суду з даним позовом порушені не були.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відзив на позов не було надано відповідачами, витребувану інформацію не було надано в строки та порядку визначену законодавством.

Первинно, суд вважає за необхідне визнати такими, що втратили чинність вимоги ухвали суду про відкриття провадження провадження від 05.08.2024 року в частині витребування доказів від відповідачів (докази призначення станом на 12.07.2024 рік на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , у тому числі в разі заміни іншої посадової особи через її відрядження, хвороби, відпустку тощо, надавши копії відповідних наказів), оскільки їх не надання суду вказує на те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків в частині надання вказаних доказів, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи, що є прямим порушенням строків розгляду вказаної справи, передбаченої ст. 286 КАС України та порушує принцип адміністративного судочинства, передбачений п.8 ч.3 ст.2 КАС України щодо розумності розгляду справи, що в даній справі є головним на відміну від принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, і який в цій частині суд бажає застосувати для можливості подальшого розгляду справи.

Судом встановлено наступні фактичні обставини:

З копії постанови № 588 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 12 липня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 грн. Підставою винесення даної постанови стала відмова гр. ОСОБА_1 від отримання направлення щодо проходження медичного огляду (ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 ) для визначення ступеня придатності до військової служби та порушення вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідачі в порушення ч.2 ст. 77 КАС України не надали суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.

Крім того, із матеріалів доданих до позовної заяви не має даних про направлення (номер, дата, ким видано) позивача для проходження медичного огляду (ВЛК) для визначення ступеня придатності. До суду відповідачами жодної інформації про правомірність дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано.

Матеріали справи не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, в оскаржуваній постанові зазначається посилання на протокол № 588 від 11 липня 2024 року, однак відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність особи за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Разом з цим, згідно примітки ст. 210 КУпАП - положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

З оскаржуваної постанови № 588 від 12 липня 2024 року вбачається, що 11 липня 2024 року ОСОБА_1 відмовився отримати направлення та проходити медичний огляд (ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 ) для визначення ступеня придатності до військової служби, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». (а.с.7)

Як вбачається з довідки № 721/98 від 17.09.1998 року Первомайського районного воєнкомату ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час. В 2006 році позивача знято з військового обліку згідно п.5 наказу МОУ № 342 та стоїть штамп з відміткою «знятий з військового обліку» (а.с.5).

Так, наказом Міністерства оборони України від 09 червня 2006 року №342 «Про затвердження змін у Настанові з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів та матросів запасу ЗСУ та інших військових формувань» були внесені зміни до настанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002 року, щодо зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час».

Наказ №342 від 09.06.2006 року втратив чинність відповідно до Наказу Міністерства оборони України «Про внесення змін до настанови змін з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів та матросів запасу ЗСУ та інших військових формувань» №24 від 15.01.2015.

З 2008 року наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затверджене нове Положення, а наказ Міністерства оборони України від 04 січня 1994 року № 2 втратив чинність.

Пунктом 16 постановою КМУ від 07.12.2016 №921 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» встановлено, що військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів: для військовозобов`язаних військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Наказом Міністра оборони України №684 від 20.12.2017 затверджений Перелік випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних, та наказом Міністра оборони України №156 від 11.04.2018 «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Міністра оборони України від 22.01.2002 №35 Настанова з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів та матросів запасу Збройних Сил України та інших військових формувань.

Отже, внесені на підставі означеного наказу №342 відомості у війсьвому квитку або довідки замість нього на дату події вже не актуальні.

Нині, рішення про зняття з обліку відбувається на підставі наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Позивачем надано до матеріалів адміністративного позову довідку з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ВК Первомайської міської ради Харківської області № 1120 від 20.03.2020 року про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.4).

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Держателем Реєстру є Міністерство оборони України.

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки -Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язкуі військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки координується та спрямовується Міноборони.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_3 мав можливість отримати із системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» персональні дані ОСОБА_1 про те, чи перебуває він на військовому обліку та про його придатність до військової служби.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідача, на яких у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведені правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 268-271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 поданий його представником ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову № 588 від 12 липня 2024 року винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп. ) судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. Л. Кузьменко