Справа № 684/418/24
Суддя: Галиш І. Б.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 684/418/24

Провадження № 2-а/684/5/2024

23 серпня 2024 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Стара Синява адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІНА № 2716886 від 30 липня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30 липня 2024 року Інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову серії ІНА № 2716886 від 30 липня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП. Дану постанову позивач отримав особисто в день її винесення, тобто 30 липня 2024 року. Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 30 липня 2024 року о 15 год 12 хв на трасі А/Д М-30 (поблизу с. Пирогівці, Хмельницького району Хмельницької області) керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3.6. ПДР Експлуатація ТЗ, які не пройшли обов`язків технічний контроль, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП, в зв`язку з чим, до нього застосовано адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. Позивач вважає вказану постанову такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, а отже постанова є незаконною та такою що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення. Зокрема позивач зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого ВРЕР м. Старокостянтинів, УДАЇ УМВС України в Хмельницькій області від 01.06.2012 року, виданого на транспортний засіб PEUGEOT BOXER, державний номерний знак НОМЕР_2 , його повна маса становить 2900, що є менше 3500 кг, що виходячи з диспозиції ч. 2 ст. 35 ЗУ №3353-ХІІ від 30.06.1993 року, вказаний транспортний засіб, яким керував позивач не може нести адміністративну відповідальність за порушення п. 31.3.6 ПДР.

Враховуючи наведене позивач просить скасувати постанову серії ІНА № 2716886 від 30 липня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

22 серпня 2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, згідно з яким відповідач заперечує позовні вимоги ОСОБА_1 , вважає постанову поліцейського законною та обґрунтованою, винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції, допущене порушення зафіксовано технічними засобами відеозапису, тому просить відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, при подачі позову до суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з?явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2024 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ІНА №2716886, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 , на А/Д М-30 (поблизу с. Пирогівці), керував транспортним засобом що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3.б. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

П. 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, диспозицієюч.3 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

Як слідує з п.31.3 «б» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

За нормами ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1)легкові автомобіліусіх типів,марок імоделей,причепи (напівпричепи)до них(крімтаксі таавтомобілів,що використовуютьсядля перевезенняпасажирів абовантажів зметою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Частина 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачає періодичність проходження обов`язкового технічного контролю :

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

Така періодичність проведення технічного огляду встановлена і Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 9 з наступними змінами і доповненнями).

Згідно підпункту «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт; автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду.

Разом з тим, позивач не погоджується із притягненням його до адміністративної відповідальності за вчинене та накладенням на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП України, оскільки вважає, що транспортний засіб PEUGEOT BOXER, державний номерний знак НОМЕР_2 , повна маса становить 2900, що є менше 3500 кг. а тому є таким що не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ транспортний засіб PEUGEOT BOXER, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, по типу ТЗ (за конструкцією) є вантажним транспортним засобом; тип кузову ТЗ - фургон малотоннажний-В, повна маса 2900, маса без навантаження 1820.

З цього слідує, що автомобіль позивача PEUGEOT BOXER, державний номерний знак НОМЕР_2 , є вантажним, вантажопідйомність до 3,5 тонни.

Отже, цей автомобіль, відповідно до наведених вимог ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 3 Порядку, підлягає обов`язковому технічному контролю кожних два роки.

Категорія транспортного засобу «В», яка вказана у Свідоцтві про реєстрацію ТЗ, не визначає тип автомобіля, вона вказує на категорію водія, який має право керувати цим автомобілем.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 січня 2019 року у справі №361/7761/15-а та у постанові ВС від 17.10.2019 року у справі №126/1030/17.

Тобто, автомобілем PEUGEOT BOXER може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним.

Спеціальною нормою, а саме ст.40 Закону України Про національну поліцію, регламентовано порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд зазначає, що до відзиву на позовну заяву представником відповідача додано диск з відеофіксацією події, який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по справі.

Так, в п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео із б/камери 476520.

Із наданого суду на DVD-R диску відеозапису з нагрудної б/камери поліцейського, на якому зафіксовано події 30 липня 2024 року за участі водія транспортного засобу марки PEUGEOT BOXER, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 з часу зупинки інспектором поліції до винесення оскаржуваної постанови, вбачається, що водій керував транспортним засобом, після зупинки встановлено, що він керував т/з що підлягає обов`язковому технічному контролю, відтак факт порушення вимог п. 31.3.б Правил дорожнього руху України підтверджено.

Таким чином, відеоінформація, яка відображена на вказаному відеозапису в повному обсязі доводить факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача в позовній заяві щодо відсутності підстав для проходження позивачем обов`язкового технічного контролю автомобіля PEUGEOT BOXER, державний номерний знак НОМЕР_2 є помилковими.

Суд дійшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, за що правомірно його було притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови серії ІНА № 2716886 від 30 липня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 72, 77, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 15 грудня 2001 року Старосинявським РВ УМВС України в Хмельницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: вул. Коцюбинського, 35/2, м. Хмельницький.

Повне рішення складено 23 серпня2024 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.