Справа № 300/4312/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2024 р. справа № 300/4312/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гомельчука С.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач), в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17.04.2024 №92;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до загального та пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби (період роботи) з 01.01.2017 по даний час;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати періоди участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції за період з 17.09.2014 по 04.11.2014, з 25.02.2015 по 26.02.2015, з 05.04.2015 по 23.05.2015, з 18.10.2015 по 02.12.2015, з 17.04.2016 по 02.06.2016, з 17.10.2016 по 02.12.2016, з 31.08.2023 по 01.12.2023, з 14.01.2024 по 31.01.2024 з розрахунку один місяць за три місяці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статі 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як учаснику бойових дій з 09.04.2024, із виплатою заборгованості, що виникне внаслідок призначення такої пенсії та врахувавши заробітну плату (дохід) згідно довідок управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 07.03.2024 №32, від 07.03.2024 №33, від 07.03.2024 №34, від 07.03.2024 №35, від 07.03.2024 №36, від 07.03.2024 №37, від 07.03.2024 №38, від 07.03.2024 №39, від 07.03.2024 №40, від 07.03.2024 №41, від 07.03.2024 №42.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 09.04.2024 про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №92 від 17.04.2024, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Зокрема, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.01.2017 по 28.02.2024. Представник позивача вважає такі дії протиправними, оскільки позивачем надано належні документи про підтвердження наявного страхового стажу. Крім того, представник звертає увагу, що позивач є учасником бойових дій, а отже періоди проходження військової служби та періоди участі у бойових діях у воєнний час повинні зараховуватися на пільгових умовах. Відтак, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

14.06.2024 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. Представник відповідача-1 зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до ч.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наслідками розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №92 від 17.04.2024, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 25 років. Представник відповідача-1 вказав, що підстави для зарахування періодів роботи з 01.01.2017 по 28.02.2024 відсутні, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків. На думку представника відповідача-1, обов`язковою умовою набуття особою права на трудову пенсію є наявність страхового стажу, за який сплачено страхові внески до Пенсійного фонду України.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 20.06.2024 надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтованим тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням №92 від 17.04.2024 відмовлено у призначенні пенсії. До страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 01.01.2017 по 28.02.2024, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків. Представник відповідача-2 вважає, що оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати, на яку відповідно до закону нараховуються страхові внески, це свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи. Щодо зарахування спірного періоду в кратності, то представник вважає, що зарахування стажу в кратності може здійснюватися особам, яким пенсія призначається за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Оскільки позивач звернувся із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», права на зарахування стажу в кратності немає. Крім того, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вважає передчасними позовні вимоги щодо врахування заробітної плати згідно із довідками Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, адже предметом судового розгляду можуть бути лише правовідносини, які вже виникли і пов`язані із захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Представник позивача скористався правом подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 26.06.2024. Представник зазначає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Що стосується пільгового обчислення, то на думку представника позивача військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 при досягненні 55 років звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 09.04.2024 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.15-16).

За принципом екстериторіальності пенсійним органом, який розглядав заяву позивача, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №92 від 17.04.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Також зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 2 місяці 12 днів. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.01.2017 по 28.02.2024 відповідно до довідки №60/11/2-92 від 08.03.2024 та довідок про грошову допомогу №39,№40,№41,№42 від 07.03.2024, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків (а.с.19-21).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.

Судом встановлено, що підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи з період з 01.01.2017 по 28.02.2024 до страхового стажу позивача слугувало те, що в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків, з цього приводу суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV) страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 20 Закону України № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника - роботодавця, оскільки він здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи - працівника.

Застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства за страховими внесками не може бути підставою для незарахування до страхового стажу такої особи періодів її роботи.

Внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Верховний Суд у постановах від 17 липня 2019 року (справа № 144/669/17) та від 20 березня 2019 року (справа № 688/947/17) зробив висновок, згідно з яким, несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів роботи на підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Крім того, серед матеріалів справи наявні довідки №39, №40, №41, №42 від 07.03.2024 про нарахування суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за період з січня 2017 року по лютий 2024 року, з яких судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в УСБУ в Івано-Франківській області, та у період служби йому нараховано суми грошового зобов`язання та сплачено страхові внески, які враховуються при обчисленні пенсії.

Зазначено, що довідки видані на підставі особових рахунків військовослужбовця СБУ. Вказані довідки містить відомості про сплату страхових внесків, зокрема, Управлінням УСБУ в Івано-Франківській області сплачені страхові внески: за 2017 рік в загальному розмірі 83398,84 грн, 2018 рік- 130593,03 грн, 2019 рік - 140339,53 грн, 2020 рік- 150613,65 грн, 2021 рік- 155711,60 грн, 2022 рік- 165771,10 грн, 2023 рік - 194653,80 грн, січень- лютий 2024 року - 42160,80 грн (а.с.43-50).

Тож, беручи до уваги висновки Верховного Суду, які суд враховує в силу ч.5 ст. 242 КАС України, а також ту обставину, що між сторонами відсутній спір щодо факту перебування позивача на службі в Управлінні Служби безпеки України в Івано-Франківській області в період з 01.01.2017 по 28.02.2024, суд вважає, що відсутність в реєстрі застрахованих осіб інформації про сплату страхових внесків стосовно позивача не може мати наслідком позбавлення позивача права на зарахування такого періоду його діяльності до страхового стажу.

При цьому суд звертає увагу, що станом на дату прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії №92 від 17.04.2024 спірним є неврахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2017 по 28.02.2024, а відтак позовна вимога про зарахування проходження військової служби з 01.01.2017 по даний час задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що зарахуванню до загального та пільгового стажу позивача підлягають періоди проходження військової служби в Управлінні Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 01.01.2017 по 28.02.2024, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №92 від 17.04.2024 слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо позовної вимоги зарахувати періоди участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України за період з 17.09.2014 по 04.11.2014, з 25.02.2015 по 26.02.2015, з 05.04.2015 по 23.05.2015, з 18.10.2015 по 02.12.2015, з 17.04.2016 по 02.06.2016, з 17.10.2016 по 02.12.2016, з 31.08.2023 по 01.12.2023, з 14.01.2024 по 31.01.2024 з розрахунку один місяць за три місяці, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до п. 2 Порядку №413, статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.

При цьому, відповідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей. (далі - Положення № 530).

За правилами приписів п. 2.3 розділу 2 Положення № 530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці -участь у бойових діях у воєнний час.

Пунктом 1.1. Положення №530 визначено, що цим положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 16.03.2015 (а.с.12).

Відповідно до довідок Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 21.05.2024 №60/11/2-195 та №60/11/2-196 (а.с.27,28) вбачається, що позивач був задіяний до виконання завдань в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, а також брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Донецькій таЛуганській областях у період з 17.09.2014 по 04.11.2014, з 25.02.2015 по 26.02.2015, з 05.04.2015 по 23.05.2015, з 18.10.2015 по 02.12.2015, з 17. 04.2016 по 02.06.2016, з 17.10.2016 по 02.12.2016, з 31.08.2023 по 01.12.2023, з 14.01.2024 по 31.01.2024.

Згідно з формою РС-право позивачу період з 17.09.2014 по 31.12.2016 безпосередньої участі в бойових діях зараховано в одинарному розмірі (а.с.21).

За таких обставин, з огляду на вищенаведені норми законодавства, наявні правові підстави для зарахування до загального та пільгового стажу для призначення пенсії за віком з урахуванням положень ст. 115 Закону № 1058-IV (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періодів безпосередньої участі позивача з в бойових діях з 17.09.2014 по 04.11.2014, з 25.02.2015 по 26.02.2015, з 05.04.2015 по 23.05.2015, з 18.10.2015 по 02.12.2015, з 17.04.2016 по 02.06.2016, з 17.10.2016 по 02.12.2016, з 31.08.2023 по 01.12.2023, з 14.01.2024 по 31.01.2024.

Щодо позовної вимоги здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок призначення пенсії та врахувати заробітну плату (дохід) згідно довідок управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 07.03.2024 №32, від 07.03.2024 №33, від 07.03.2024 №34, від 07.03.2024 №35, від 07.03.2024 №36, від 07.03.2024 №37, від 07.03.2024 №38, від 07.03.2024 №39, від 07.03.2024 №40, від 07.03.2024 №41, від 07.03.2024 №42, суд зазначає про таке.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Відтак, позовна вимога про зобов`язання відповідача-1 здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок призначення пенсії та врахувати довідки 07.03.2024 №32, від 07.03.2024 №33, від 07.03.2024 №34, від 07.03.2024 №35, від 07.03.2024 №36, від 07.03.2024 №37, від 07.03.2024 №38, від 07.03.2024 №39, від 07.03.2024 №40, від 07.03.2024 №41, від 07.03.2024 №42, є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки призначення пенсії в межах спірних правовідносин не відбулося, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.04.2024, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи та проведення перерахунку пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про перерахунок пенсії, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 №460/17257/23.

Відтак, з метою ефективного захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17.04.2024 №92 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального та пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби (період роботи) з 01.01.2017 по 28.02.2024 та зарахувати періоди участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 17.09.2014 по 04.11.2014, з 25.02.2015 по 26.02.2015, з 05.04.2015 по 23.05.2015, з 18.10.2015 по 02.12.2015, з 17.04.2016 по 02.06.2016, з 17.10.2016 по 02.12.2016, з 31.08.2023 по 01.12.2023, з 14.01.2024 по 31.01.2024 з розрахунку один місяць за три місяці, а також призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статі 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як учаснику бойових дій з 09.04.2024.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивач має право на пільги відповідно до п.8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та звільнений від сплати судового збору за подання позову з таким характером спору.

З огляду на те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів понесення сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 1 статті 139 КАС України, відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17.04.2024 №92.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) зарахувати до загального та пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби (період роботи) з 01.01.2017 по 28.02.2024 та зарахувати періоди участі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 17.09.2014 по 04.11.2014, з 25.02.2015 по 26.02.2015, з 05.04.2015 по 23.05.2015, з 18.10.2015 по 02.12.2015, з 17.04.2016 по 02.06.2016, з 17.10.2016 по 02.12.2016, з 31.08.2023 по 01.12.2023, з 14.01.2024 по 31.01.2024 з розрахунку один місяць за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як учаснику бойових дій з 09.04.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.