Справа № 140/7283/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі

26 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7283/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника позивача про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступними позовними вимогами:

1. визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у непроведенні нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовця (щомісячних основних види грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період проходженням військової служби з 23 грудня 2022 року по 10 червня 2024 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, а саме: у 2022 році - зважаючи на прожитковий мінімум, встановлений статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2022 рік станом на 01 січня 2022 року; у 2023 році - зважаючи на прожитковий мінімум, встановлений Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік станом на 01 січня 2023 року; у 2024 році - зважаючи на прожитковий мінімум, встановлений статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік станом на 01 січня 2024 року;

2. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704: за період проходження військової служби від 23 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року - із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік; за період проходження військової служби від 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік; за період проходження військової служби від 01 січня 2024 року по 10 червня 2024 року - із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2024 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік; та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

3. визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті, передбаченої пунктом 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги у випадку звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 23 роки, з урахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років(НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік на 1 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт;

4. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 провести нарахування та виплату передбаченої пунктом 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги при звільненні, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 23 повних роки з урахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років(НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік на 1 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт, враховуючи раніше виплачені суми, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

5. визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації всього за 247 діб, з них: невикористаної ним додаткової відпустки 140 доби, як учасника бойових дій (за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки ) та за 117 діб невикористаної ним щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки з неврахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років(НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік на 1 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт, враховуючи раніше виплачені суми, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

6. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за невикористані ним 247 діб відпусток, з них: 140 діб додаткової відпустки, як учасника бойових дій (за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки ) та за 117 діб невикористаної позивачем щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки, розрахованої з врахуванням при визначенні її розміру посадового окладу (ПО) і окладу за військовим званням (ОВЗ), а також, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років(НВР), премії, надбавки за особливості проходження служби (НОПС), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (НРУРО), розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік на 1 січня 2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт, враховуючи раніше виплачені позивачу суми, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

22 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України - до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №320/3557/23 та №320/41449/23.

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України провадження у справі зупиняється у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом наведеної норми для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, у клопотанні про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

У клопотанні про зупинення провадження у справі представник позивача посилається на те, що справи №320/41449/23, №320/3557/23 (вірний номер справи - №320/35573/23) розглядаються в порядку адміністративного судочинства та стосуються скасування постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, п. 4 якої серед іншого було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Як з`ясовано судом з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115379248), ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №320/35573/23 за позовом гр. ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та нечинною постанови від 12.05.2023 №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704», з мотивів її невідповідності ст. ст. 8, 19, 21, 22, 24, 46, 113 Конституції України, ч. 4 ст. 63 та розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. ст. З, 19, 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №320/41449/23 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити певні дії.

Приписами частини другої статті 265 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У межах спірних правовідносин у період проходження позивачем військової служби, зокрема у період з 20 травня 2023 року (дата набрання законної сили постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481) по 10 червня 2024 року діяла вказана постанова Уряду. Можливе скасування у судовому порядку цієї постанови Кабінету Міністрів України не вплине на спірні правовідносини, оскільки нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Крім того, з ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 про відкриття провадження в адміністративній справі №320/41449/23 неможливо встановити предмет спору у цій справі та чи є справа подібною до справи, що розглядається.

Представник позивача у клопотанні не обґрунтувала наявність об`єктивної неможливості адміністративному суду самостійно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, та враховуючи, що спірні правовідносини поширюються на період з 23 грудня 2022 року (початок військової служби позивача) по 10 червня 2024 року (день звільнення позивача з військової служби), а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України.

Керуючись статтями 166, 236, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.В. Стецик