Справа № 300/6487/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/6487/23 пров. № А/857/2397/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Носа С.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року (суддя Григорук О.Б., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складення повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №300/6487/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач-2), в якому просила: 1) визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2023 №02 про відмову в проведенні перерахунку пенсії та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі 10 пенсій станом на день її призначення; 2) зобов`язати відповідача-1 перерахувати позивачу стаж роботи з урахуванням у стаж періоду роботи з 29.08.1983 по 31.08.2001 на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори", як такого, що дає право на пенсію за вислугу років на підставі статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; 3) зобов`язати відповідача-1 виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідачі позовних вимог не визнали, кожен подав відзив на позов, у яких просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2023 №02 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори" з 29.08.1983 по 31.08.2001. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-2 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам діючого законодавства, порушує норми матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що страховий стаж за вислугу років за наданими документами складає 25 років 10 місяців 04 дні. Період роботи ОСОБА_1 в «Санаторій профілакторій Шешори» з 29.08.1983 по 31.08.2001 не зараховано до спеціального стажу, оскільки відсутня інформація про форму власності підприємства. Згідно документа від 10.07.2023 №02.1-10/23 станом на 10.07.2023 Санаторій профілакторій «Шешори» АТ «Коломийський ДОЗ». Вважає апелянт, що відповідачем-2 правомірно прийнято рішення №02 від 18.07.2023 про відмову у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача-2, у якому зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV з урахуванням страхового стажу 46 роки 8 місяців 11 днів (а.с. 14, 15).

14.07.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії (Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (10 пенсій) (а.с. 11, 58).

Заява позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скерована в Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області по принципу екстериторіальності для опрацювання.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2023 №02 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії - у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутній страховий стаж, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" -"ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - 30 років. Зазначено, що в ході аналізу наданих документів встановлено, що згідно наданих документів, стаж за вислугу років заявниці складає 25 років 10 місяців 4 дні. Періоди роботи з 29.08.1983 по 31.08.2001 врахувати до спеціального стажу немає підстав, оскільки відсутня інформація про форму власності медичного закладу. Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити позивачу в проведенні перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю законних підстав (а.с. 13).

Вважаючи рішення відповідача-2 про відмову у перерахунку пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" від 04.11.1993 №909 затверджено вичерпний Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту 2 Переліку №909 до вказаного переліку відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад); аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії - фармацевти, асистенти фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборанти; медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи; а також соціального захисту: інтернатні заклади для інвалідів, дітей-інвалідів і престарілих; медичні відділи протезних підприємств - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ (п.2 приміток Переліку №909).

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком №909.

Пунктом 5 вказаного Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач-2 підтверджує, що позивач має стаж роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 25 років 10 місяців 04 дні.

Спірним у даній справі є наявність/відсутність у позивача права на зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та право на отримання грошової допомоги згідно із пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори" з 29.08.1983 по 31.08.2001.

Згідно оскаржуваного рішення від 18.07.2023 №02 відповідач-2 не врахував позивачу до спеціального стажу періоди роботи з 29.08.1983 по 31.08.2001, оскільки відсутня інформація про форму власності медичного закладу.

Згідно розрахунку стажу за пенсійною справою 02 спірний період з 29.08.1983 по 31.08.2001 пенсійним органом враховано позивачу до стажу при визначення права на пенсію (18 років 3 дні) (а.с. 15).

Згідно записів трудової книжки 06.08.1981 НОМЕР_1 (а.с. 20) позивач з:

29.08.1983 прийнята на посаду медсестри санаторія-профілакторія "Шешори" (наказ від 20.08.1983 № 21) (запис № 3);

20.08.2001 звільнена з роботи за ст.36 п.5 КзПП України по переводу (наказ від 20.08.2001 № 26 параграф 1) (запис № 4);

21.08.2001 прийнята на посаду медсестри лікувального корпусу по переводу з структурного підрозділу санаторія-профілакторія "Шешори" (наказ від 21.08.2001 № 9) (запис № 5);

31.08.2001 звільнена з роботи за ст. 36 п. 1 КЗпП України (наказ від 31.08.2001 № 11"а") (запис № 6).

Відповідно до довідки, виданої Товариством з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" від 01.05.2023 № 75 позивач працювала на ТДВ "Коломийський ДОЗ" на посаді медичної сестри (середній медичний персонал) в санаторії-профілакторії "Шешори" з 29.08.1983 (наказ від 20.08.1983 № 21) по 31.08.2001 (наказ від 31.08.2001 № 11-а). Санаторій-профілакторій "Шешори" являється структурним підрозділом ТДВ "Коломийський ДОЗ", з лікувальним напрямом. Державне підприємство Коломийський деревообробний завод перейменований у ВАТ "Коломийський ДОЗ" Фондом Державного Майна України згідно Наказу №4 від 06.01.1995. ВАТ "Коломийський ДОЗ" перейменовано у Товариство з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" загальними зборами засновників товариства згідно протоколу № 1 від 21.05.2011 (а.с. 22).

Згідно довідки Головного управління статистики в Івано-Франківській області 10.07.2023 № 021-10/23 види діяльності Санаторія-профілакторія "Шешори" Акціонерного товариства "Коломийський ДОЗ" (ідентифікаційний код - 20553882) за КВЕД-2005: 85.11.3 Діяльність санаторно-курортних організацій. Головне підприємство (ідентифікаційний код - 2500238) Товариство з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" (а.с. 27).

Відповідно до довідки серії АБ № 469688 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій види діяльності Товариства з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" (ідентифікаційний код 2500238) за КВЕД-2010: 86.10 Діяльність лікарняних закладів (а.с. 28).

Як передбачено пунктом 2 приміток Переліку №909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Враховуючи вказаний пункт, суд першої інстанції цілком вірно вказав, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених Переліком №909, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ, а відтак відповідач-2 протиправно не врахував позивачу до спеціального стажу період роботи з 29.08.1983 по 31.08.2001 з обґрунтувань відсутності інформації про форму власності медичного закладу.

З урахуванням такого правильне прийняв рішення суд першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 18.07.2023 №02 про відмову позивачу у перерахунку пенсії.

Такий висновок суду першої інстанції не спростований доводами апеляційної скарги відповідача-2.

Суд також зазначає, що з зарахуванням позивачу до спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоду роботи на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори" з 29.08.1983 по 31.08.2001, позивач має право на виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відносно позовних вимог зобов`язального характеру, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10).

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, у розглядуваній справі органом, що приймає рішення за заявою позивача про переведення (перерахунок) пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід зобов`язати вчинити відповідні дії щодо зарахування до спеціального трудового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII період роботи на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори" з 29.08.1983 по 31.08.2001, а також про зобов`язання відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV.

При цьому слід зазначити, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у перерахунку (допризначенні) пенсії, а тому відсутні правові підстави для покладання на нього такого обов`язку, а відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку у відповідній частині.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача від 14.07.2023 року про перерахунок пенсії (за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII з допризначенням грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV), із зарахуванням до спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII період роботи на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори" з 29.08.1983 по 31.08.2001, - і за результатами розгляду прийняти обґрунтоване і законне рішення.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення в частині вирішення позовних вимог зобов`язального характеру без всебічного з`ясування усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині в силу приписів статті 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

У решта частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін як законне і обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року в адміністративній справі №300/6487/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори" з 29.08.1983 по 31.08.2001, та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і в цій частині прийняти нову постанову про часткове задоволення таких позовних вимог.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.07.2023 року про перерахунок пенсії (Допризначення у зв`язку із наданими додатковими документами (10 пенсій)), із зарахуванням до спеціального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоду роботи на посаді медичної сестри санаторію-профілакторію "Шешори" з 29.08.1983 по 31.08.2001, і за результатами розгляду прийняти обґрунтоване і законне рішення.

У решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року в адміністративній справі №300/6487/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
С. П. Нос