Справа № 420/9947/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9947/22
21 серпня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача щодо відмови у прийнятті звіту та накладення штрафу
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
06.10.2022 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення від 15.06.2022 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01 квітня 2019 р. щодо обмеження пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 р. по день фактичного проведення доплати, виходячи із розрахунку 74% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО109011 від 25 лютого 2021 р. без обмеження її граничного розміру, з урахуванням вже виплачених сум.
Ухвалою суду від 14.06.2024 р. задоволено заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у строк протягом тридцяти днів з дати прийняття цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року по справі № 420/9947/22.
Ухвалою суду від 25.06.2024 року відмовлено у задоволені заяви представника позивача в порядку ст. 383 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 21.08.2024 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року по справі № 420/9947/22.
Як встановлено судом, представником позивача було подано заяву, в якій просить:
- відмовити ГУ ПФУ в Одеській області у прийнятті звіту від 05.07.2024 р. поданого на виконання Ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 р. по справі № 420/9947/22;
- накласти на керівника суб`єкта владних повноважень Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 , штраф у сумі від двадцяти (60 560 грн.) до сорока (121 120 грн.) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
- половину суми штрафу стягнути на користь позивача, іншу половину - до Державного бюджету України.
Суд розглянув заяву в порядку письмового провадження.
Дослідивши заяву позивача, суд робить наступний висновок.
В силу ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14 та ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.
З метою забезпечення виконання судового рішення ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду;2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком. Таке формулювання обумовлює необхідність доведення наявність підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Тобто встановлення судового контролю залежить від обставин, зокрема, наявності суттєвих перешкод у реалізації виконання судового рішення.
За змістом постанови Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач має навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.
Таким чином, правове регулювання питання встановлення судового контролю передбачає можливість суду зобов`язати відповідача (боржника) подати звіт про виконання рішення суду ухваленого у даній справі, якщо буде доведено, намір відповідача на ухилення від виконання судового рішення.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) зазначив, що правові норми КАС України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.
За приписами ч.2 ст.382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19 зазначив, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
З огляду на наданий суду звіт, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 06.02.2023 р. проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року по день фактичного проведення доплати, виходячи з розрахунку 74 % суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО109011 від 25 лютого 2021 р. без обмеження її граничного розміру, з урахуванням вже виплачених сум. Розмір його пенсії з 01.03.2023 р. становив 20 930,00 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 р. по 30.06.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум складає 79 654,31 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. На виконання Постанови №1165 доплату пенсії позивача занесено до переліку боргів, поетапна виплата яких проводиться отримувачем за окремою програмою, передбаченою в бюджеті ПФУ на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. При цьому, проведення виплат відповідно до Порядку №1165 не може бути здійснено за рахунок власних коштів ПФУ, зокрема, ГУ ПФУ в Одеській області, що надійшли від сплати єдиного внеску, а може бути здійснено лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Окрім того, КМУ бюджет ПФУ на 2024 р. не затверджено, тому ГУ ПФУ в Одеській області на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків ПФУ на 2 квартал 2024 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Станом на 09.07.2024 рік за рахунок виділеного ПФУ фінансування ГУ ПФУ в Одеській області здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання рішеннями законної сили по 20.09.2020 р. включно.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем покладені зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на нього.
Відтак, з огляду на вище викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача, оскільки відповідачем подано звіт про виконання рішення, а судом, в свою чергу, відповідний звіт було прийнято.
Керуючись ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 382 КАС України, суд
В задоволенні заяви представника позивача щодо відмови у прийнятті звіту та накладення штрафу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Бжассо