Справа № 420/22845/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправними та скасування постанов, визнання постанови такою, що не підлягає виконанню, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (сформований в системі «Електронний суд» 19.07.2024 року) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому представник позивача просить суд (ст.287 КАС України):

визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження ВП №75510763 від 10.07.2024 року;

визнати протиправною і скасувати постанову №75510763 від 10.07.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.;

визнати протиправною і скасувати постанову №75510763 від 10.07.2024 року про арешт коштів боржника;

визнати такою, що не підлягає виконанню постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 48821779 від 11.11.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору;

зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №75510763 винести Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа (постанови № 48821779 від 11.11.2015 року) до виконання.

стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 08.08.2024р.; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №75510763; постановлено витребувані докази надати до суду у строк до 05.08.2024 року. В обґрунтування вимог позову позивач, зокрема, зазначила, що в ході виконавчого провадження ВП№48821779, державним виконавцем 11.11.2015 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП№48821779 в розмірі 359387,63 грн. У пункті 3 вказаної постанови зазначено, що Постанова набирає чинності з моменту її винесення. 03.09.2019 старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59953728 з примусового виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з неї виконавчого збору від 11.11.2015 ВП №48821779 в розмірі 359387,63 грн. В подальшому рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 по справі № 420/5561/19 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.09.2019 ВП № 48821779 та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59953728 від 03.09.2019, було скасовано. 05.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 48821779. 17.02.2020, керуючись вимогами п. 5 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №48821779 з примусового виконання виконавчого напису від 07.09.2015 №11461, виданого приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" у розмірі 3 593 876, 25 грн., закінчено, про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.02.2020. Після відновлення виконавчого провадження ВП № 48821779, а також після його закінчення 17.02.2020 року, постанова ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 11.11.2015 ВП№48821779 в розмірі 359387,63 грн., до виконання не пред`являлась.

Постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору ВП№48821779 в розмірі 359387,63 грн. була винесена 11.11.2015 року та відповідно ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону, що діяв на момент вчинення виконавчих дій) та частини 1 та 2 статті 12 Закону № 1404-VIII, необхідно було пред`явити до примусового виконання протягом трьох місяців. Тобто, на момент відкриття виконавчого провадження ВП№75510763 (10.07.2024)строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений. Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Таким чином, державний виконавець всупереч вказаних норм Закону, 10.07.2024 протиправно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№75510763 з примусового виконання Постанови №48821779 від 11.11.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору, тоді як необхідно було винести повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки станом на 10.07.2024 строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, був пропущений.

08.08.2024 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що на виконанні у відділі перебуває постанова № 48821779 видана 11.11.2015 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 359387,63грн., винесена в рамках виконавчого провадження № 48821779. У зв`язку з тим, що виконавчий документ відповідав вимогам, встановленим ст. 4 Закону, 10.07.2024 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП 75510763 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження №75510763. Пред`явлена до виконання постанова про стягнення виконавчого збору № 48821779 повністю відповідала вимогам, визначеним ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а також були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Щодо постанови про стягнення виконавчого збору - виконавчий напис № 11461 від 07.09.2015 по виконавчому провадженню №48821779 повернуто стягувачу за його заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону, що стало підставою для правомірних дій державного виконавця щодо застосування ним частини третьої статті 40 Закону. Щодо стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження - постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 75510763 від 10.07.2024 винесена державним виконавцем відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, які складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов, визначених вказаним пунктом 2 розділу VI Інструкції. Позивачем оскаржувалась постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.09.2019 ВП № 48821779 по справі № 420/5561/19, під час розгляду якої, державним виконавцем надавалась інформація щодо винесеної постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48821779 від 11.11.2015. Тобто, про наявність постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48821779 від 11.11.2015 позивач була обізнана як мінімум у 2019, про що зазначалось позивачем у позовній заяві, яка надійшла до суду 23.09.2019. Частина 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищевикладене, спірні постанови винесені державним виконавцем у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», а отже відсутні підстави для її скасування.

У відзиві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника Відділу.

В додатки до відзиву надано копії матеріалів виконавчого провадження ВП №75510763.

Судове засідання, призначене на 08.08.2024 року було відкладене на 13.08.2024 року на задоволення відповідного клопотання представника позивача.

09.08.2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначив, що у постанові про стягнення з боржника виконавчого збору № 48821779 від 11.11.2015, яка є виконавчим документом, не зазначено найменування органу, який видав виконавчий документ, лише вказано прізвище, ініціали та посада посадової особи, яка його видала. Виконавчий документ (постанова про стягнення з боржника виконавчого збору № 48821779 від 11.11.2015) не відповідав вимогам, встановленим ст. 4 Закону № 1404-VIII та був пред`явлений з порушенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№75510763 з примусового виконання Постанови № 48821779 від 11.11.2015 не наступний робочий день з дня закінчення виконавчого провадження, а майже через 9 років з дня її винесення та набрання чинності 10.07.2024. Навіть, якщо порахувати строки після закінчення виконавчого провадження №48821779 17 лютого 2020 року, пройшло більше 4-х років.

13.08.2024 року представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У судове засідання, призначене на 13.08.2024 року учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені засобами електронного зв`язку.

Глава 11 КАС України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ (ст.ст. 268-289).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються статтею 287 КАС України.

Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ, які розглядаються з урахуванням положень ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи захворювання, отримує пенсію по інвалідності, наразі є боржником за ВП №75510763 про стягнення з неї виконавчого збору у сумі 359987,63грн. за постановою органу ДВС від 11.11.2015 року ВП №48821779.

З 11.11.2015 року у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перебувало виконавче провадження ВП№48821779 з примусового виконання виконавчого напису від 07.09.2015 №11461, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" у розмірі 3593876,25грн.

11.11.2015 року винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору ВП№48821779 в розмірі 359387,63 грн. (а.с.44).

На виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення позову від 03.11.2015 року у справі № 522/21748/15-ц та на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» ВП№48821779 було зупинено (а.с.30).

31.07.2019 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла заява АТ "Альфа-Банк" про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.34).

03.09.2019 року виконавче провадження було поновлено та 03.09.20219 року на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.38).

03.09.2019 року було відкрите виконавче провадження №59953728 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору 359987,63грн. на підставі постанови ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області №48821779 від 11.11.2015 року (а.с.56).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 року у справі №420/5561/19 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.09.2019 ВП № 48821779 та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59953728 від 03.09.2019, було скасовано.

Постановою від 05.02.2020 року було відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого напису від 07.09.2015 №11461, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" у розмірі 3593876,25грн. (а.с.58).

Постановою від 24.04.2020 року закінчено виконавче провадження №59953728 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору 359987,63грн. на підставі постанови ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області №48821779 від 11.11.2015 року. У постанові зазначено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 року по справі №420/5561/19 скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.09.2019 ВП № 48821779, на підставі якої постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження №59953728, крім того скасовано постанову про відкриття ВП №59953728, у зв`язку з чим необхідно закінчити виконавче провадження.

Постановами Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.07.2024 року №75510763:

- відкрите виконавче провадження з виконання постанови №48821779 від 11.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору 359987,63грн. на підставі постанови ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області №48821779 від 11.11.2015 року (а.с.16-17);

- накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення Реєстраційний номер виконавчого провадження: 75510763 на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 359656,63 гривня (UAH) (а.с.18-19).

- визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: 269,00 грн (а.с.20-21).

Не погоджуючись із постановами Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.07.2024 року №75510763, позивач оскаржила їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (надалі Закон №606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 Закону №606 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (надалі - Закон № 1404), згідно статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Наразі спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.5 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження постанова №48821779 видана 15.11.2015 року та у постанові зазначено, що вона набирає чинності з моменту її винесення; строк пред`явлення постанови до виконання згідно зі статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже постанова від 15.11.2015 року відповідно до ст.22 Закону №606 (яка була чинною станом на 15.11.2015 року) підлягала пред`явленню до виконання у строк до 15.11.2016 року включно.

Разом з цим, ця постанова пред`явлена до виконання у липні 2024 року, тобто із пропуском строку, встановленого ст.22 Закону №606, та державний виконавець відповідно до п.2 ч.4 ст.4 Закону №1404 повинен був повернути її стягувачу, чого відповідачем зроблено не було.

Суд констатує, що відзив на позов не містить змістовних та доречних аргументів на спростування обставини пропуску строку.

Отже постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.07.2024 року №75510763 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №48821779 від 11.11.2015 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Стосовно постанов від 10.07.2024 року у ВП №75510763 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, та про арешт коштів боржника , суд зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.42 Закону №1404 кошти виконавчого провадження складаються з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 у чинній редакції виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №1404 постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №75510763 від 10.07.2024 року, постанови відповідача від 10.07.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника є також протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вони мають похідний характер від постанови про відкриття виконавчого провадження.

В частині позовних вимог про визнання постанови №48821779 від 15.11.2015 року такою, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, не підлягає задоволенню вимога про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню, оскільки положеннями КАС України не передбачено вирішення вказаного питання в порядку позовного провадження під час встановлення правомірності рішень державного виконавця.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача винести повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання суд зазначає наступне.

Згідно п.4 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 в чинній редакції виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа. У разі якщо виконавчий документ, що підлягає поверненню стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, виданий у формі електронного документа, орган державної виконавчої служби або приватний виконавець формує повідомлення в електронній формі із накладенням кваліфікованого електронного підпису протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, яке отримується стягувачем за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження в рамках інформаційної взаємодії, а також в електронному кабінеті в ЄСІТС (за наявності).

Згідно п.2 ч.4 ст.4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи скасування судом постанови від 10.07.2024 року про відкриття виконавчого провадження, обов`язок державного виконавця надіслати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання виникає в силу приписів п.4 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 та положень п.2 ч.4 ст.4 Закону №1404.

Отже у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем законність оскаржуваних постанов не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів, адже аргумент відповідача щодо пред`явлення виконавчого документа с пропуском строку відповідачем не спростовано.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, шляхом визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження ВП №75510763 від 10.07.2024 року, №75510763 від 10.07.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн. та №75510763 від 10.07.2024 року про арешт коштів боржника.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправними та скасування постанов, визнання постанови такою, що не підлягає виконанню, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження ВП №75510763 від 10.07.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №75510763 від 10.07.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №75510763 від 10.07.2024 року про арешт коштів боржника

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.287, 293 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян