Справа № 367/4639/24
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4639/24
Провадження №2-а/367/126/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2024 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря Довгополої І.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу № 367/4639/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2024 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом та просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 11 травня 2024 серія ЕНА № 2122920 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він не здійснював жодного умисного руху в смузі для маршрутних транспортних засобів, а лише здійснив заїзд на неї для виїзду на дорогу по вул. Бессарабська площа, що відповідає пункту 17.2 ПДР і не є порушенням ПДР ; відсутні жодні фото чи відео, чи будь які інші докази ймовірного правопорушення, а слова зацікавленого інспектора не можуть бути доказами по справі; інспектором безпідставно позбавлено його можливості скористатися конституційним правом на правову допомогу на підставі усного клопотання, у задоволенні якого йому було відмовлено. Також вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки інспектором застосовано не вірну (неналежну) правову кваліфікацію адміністративного правопорушення, оскільки його фактично звинувачено у русі на смузі «для руху громадського транспорту», а кваліфікація відбулась на підставі норми закону, яка передбачає відповідальність за рух на смузі «для маршрутних транспортних засобів». Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

У відзиві наданому відповідачем на адресу суду 21 червня 2024 року відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що 11.05.2024, екіпаж патрульної поліції, здійснюючи патрулювання у м. Києва, безпосередньо стали свідками вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме здійснював рух в смузі для маршрутних транспортних засобів позначені дорожньою розміткою 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР України. У відповідності до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» прийнято рішення зупинити транспортний засіб. На місці зупинки транспортного засобу поліцейський представився та повідомив причину зупинки та поросив пред`явити документи передбаченого п. 2.1 ПДР України . Під час розгляду справи Позивача ознайомлено з правами у відповідності до ст. 268 КУпАП. Дану подію зафіксовано на портативний відеореєстратор, яким здійснювалося у відповідності до ст. 40 Закону № 580-VIII під час розгляду справи та факт руху порушення п. 17.1 ПДР України зафіксоване камерою спостереження «Кyiv Smart City». Відповідно до статті 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Виходячи з вищенаведеного, Інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відреагував на адміністративне порушення у відповідності до ст. 245 КУнАП, виконав умови підготовки адміністративної справи до розгляду, що передбачені ст, 278 КУпАП. Факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений Інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Та відповідно до норм чинного законодавства вмотивовано виніс постанову серії ЕНА N02122920 від 11.05.2024_за ч. 3 ст. 122 КУпАП. У відповідності до п. 6 ч. з розділу І Інструкції із правил застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом МВС від 18.12.2018 N51026 ( Надалі - Інструкція), встановлено, що портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. У відповідності до ч. 2 розділу II Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Таким чином v постанові працівники поліції, зазначили номер портативного відео реєстратора, яким здійснюється Фіксація v відповідності до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме БК №474067 та БК №471668. Факт порушення Позивачем п. 17.1 ПДР зафіксовано на відео з камер спостереження «Кyiv Smart City», яка було знято на камеру 474067. Крім цього v відповідності по відео із «Кyiv Smart City», як позивач рухається на смузі для маршрутних транспортних засобів, які позначені дорожньою розміткою 1.2 (широка суцільна лінія), що позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів із нанесенням розмітки 1.27. яка позначає виділену смугу для маршрутних транспортних засобів. Крім цього з наданих відео встановлено, якими доказами керувалися працівники поліції під час розгляду справи, що слугувало підставою для зупинки транспортного засобу у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності Позивача. Тому доводи в адміністративному позові, щодо відсутності доказів, є хибними та не обґрунтованими. Також інспектор не перешкоджав в ході розгляду справи реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Згідно частини 8 статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, відео запис, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 травня 2024 року о 14 год. 35 хв. в м. Києві на Бессарабській площі,1 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем без марки, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух по смузі громадського транспорту, позначеній дорожнім знаком 5.11, додаток 1 ПДР, чим порушив п.17.1. ПДР України. Даною постановою на позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пункт 17.1. Правил дорожнього руху України передбачає, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтям 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідачем надано відеозапис з якого вбачається, що позивачем було порушено п. 17.1 Правил дорожнього руху України, за що його було зупинено працівниками поліції та складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 680,00 грн.

Також на відеозапису зафіксовано, як позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи, бо він бажає, залучити до участі в розгляді справи захисника. Але інспектором було продовжено розгляд справи за місцем зупинки водія та відмовлено у задоволенні клопотання про надання необхідного часу для залучення захисника.

Суд зазначає, що інспектор при розгляді справи зобов`язаний не тільки зафіксувати правопорушення, з`ясувати обставини його вчинення, встановити наявність вини у формі умислу чи необережності, тобто правильно застосувати норми матеріального права, але й прийняти рішення відповідно до процесуальних норм, які передбачають право особи на професійну правничу допомогу. В даному випадку особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності мала право саме при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, вказаним правом бажав скористатися позивач. Продовження розгляду справи без захисника є порушенням конституційного права особи на захист, а отже прийняте при таких обставинах рішення, навіть за наявності доказів вини у конкретному адміністративному правопорушенні, підлягає скасуванню, як винесене із суттєвими порушеннями норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд стягує з відповідач на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 20, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268,286,295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія серії ЕНА № 2122920 від 11.05.2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 680,00 гривень.

Стягнути Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП відсутній, витрати по оплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України та в порядку ст. 297 КАС України.

Суддя М.П. Одарюк