Справа № 331/3217/24
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 331/3217/24 2-а/335/133/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 серпня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Падалка Олега Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Падалка Олега Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 14.05.2024 інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Падалкою Олегом Андрійовичем (далі Відповідач) винесено стосовно ОСОБА_1 (далі Скаржник) постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2145414, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. У постанові Відповідач стверджує, що Скаржником порушено п. 8.4. ґ. ПДР.Зазначена постанова винесена безпідставно, з істотним порушенням прав Скаржника, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, а провадження - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 14.05.2024 було складено Відповідачем постанову про накладання на Скаржник адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень зі порушення вимог п.8.4. ґ. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР).Даною постановою лише констатовано факт порушення скаржником ПДР, а саме, що керуючи транспортним засобом «14.05.2024 в 13:23:16 у АДРЕСА_1 , водій не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16. напрямок руху по смуга здійснив рух ліворуч де дозволено рух лише прямо, чим порушив п.8.4. ґ. ПДР - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків». Відповідач особисто не фіксував обставини, які він зазначив у постанові. Зупинення Скаржника здійснювала інша особа у формі поліції, яка в цей час спілкувалася з іншим водієм. На прохання Скаржника пояснити причини зупинки у зв`язку з тривогою, Відповідач повідомив, що Скаржником порушені ПДР щодо проїзду перехрестків.Скаржником було повідомлено Відповідача про законність здійснення повороту на перехресті з посиланням на те, що: включено у місті тривогу і оголошено про підвищену небезпеку, а Скаржник рухається до укриття; найближче бомбосховище розташовано біля Пожежної частини на вул. Фортечна (Грязнова) (про що Скаржнику відомо у зв`язку із тимчасовим проживанням біля перехрестя вулиць Франка і Гоголя);світлофор з лівого боку не мав показника напрямку руху «прямо», а тільки зелений колір; позивач їхав за багатомісним висотним автобусом у середній полосі руху, а перед перехрестям (метрів за 15-20) перестроївся у ліву полосу руху, пропустивши легковий автомобіль, який по ній рухався, попередній легковий автомобіль здійснив лівий поворот. Але Відповідач повідомив про наявність там знаку, який передбачає рух прямо. На пропозицію надати докази (відео) - була складена постанова про накладення адміністративного стягнення. Зазначена постанова не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів. Працівником поліції не було враховано пояснення Скаржника. Після отримання постанови Скаржник прослідував в укриття, до якого рухався. У подальшому, Скаржник з`ясував зазначені у постанові Відповідача обставини. Так., проспект Соборний перед перехрестям з вулицею Фортечною (Грязнова) має три полоси руху у кожному напрямку з розділювальною смугою. При цьому, жодна з полос руху на цій ділянці не несе на собі лінії горизонтальної розмітки, які вказують на дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, передбачені п.1.18 Розділу 34 ПДР.Крім того, у порушення п. 8.2.-1 Розділу 8 ПДР закріплено необхідність розміщення знаків таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху, як в світлу, так і темну пору доби, повинні бути видимими не менш як за 100 метрів за напрямком руху. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху, Для поліпшення сприйняття можуть розміщатись над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. При цьому, проспект Соборний на ділянці дороги від перехрестя з вулицею Франка до перехрестя з вулицею Фортечною (Грязнова) взагалі не має будь-яких дорожніх знаків, встановлених обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху.Крім того, відомості про наявність повітряної тривоги в час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення підтверджується службою 101 (карта надзвичайних ситуацій по Запорізькій області за 14.05.2024 додається).

З урахуванням викладеного, неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.Будучі за кермом автомобіля Скаржник рухався по проспекту Соборному у місті Запоріжжі в напрямку перехрестя з вулицею Фортечною (Грязнова) під час оголошення повітряної тривоги, який містить по три смуги в кожному напрямку, будь-які дорожні знаки обабіч дороги або лінії горизонтальної розмітки відсутні. Враховуючи відсутність інформаційно-вказівних знаків, з крайньої лівої смуги продовжив рух наліво.

Оскільки в діяннях Скаржника відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАГІхправа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, під час винесення постанови Відповідачем допущено низку порушень прав Скаржника, передбачених ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.Із правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, Відповідач взагалі Скаржника не ознайомив.Оскаржувану постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено.За наведених умов Скаржник не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами.

На підставі наведеного, позивач просить постанову інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Падалки Олега Андрійовича від 14.05.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2145414, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, - скасувати. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Ухвалою судді від 04.07.2024 року прийнято до розгляду адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

01.08.2024 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що під час несення служби, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП, було зупинено транспортний засіб під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме здійснив рух ліворуч, де дозволено рух тільки прямо, чим порушив вимоги п.п. 8.4.Г. ПДР України.В ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується відеозаписом доданим до матеріалів справи.Відповідно, до розділу 8, наказу МВС № 1026, строк зберігання з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб. Оскільки подія що передувала винесенню постанови серії ЕНА № 2145414 мала місце 14.05.2024, то станом на день надходження ухвали про відкриття справи, надати відеозапис не є можливим.Таким чином обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.Враховуючи вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова серії ЕНА № 2145414 від 14.05.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

19.08.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить позов задовольнити на підставах, що викладені у позовній заяві. Вказав, що докази вчинення особою адміністративного правопорушення повинні бути відображені в постанові по справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 283 КУпАП. А саме ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) вчинення правопорушення, що не було здійснено Відповідачем. Тобто, Позивачем тільки з відзиву з`ясовано, що можливо був відеозапис правопорушення невідомим технічним пристроєм., про що у порушення ст. 283 КУпАП у постанові не зазначено. Фактично постанова у сплаві взагалі не містить будь-яких доказів (як це передбачено КУпАП) вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається зі змісту постанови відповідача серії ЕНА № 2145414 від 14.05.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus EC350 АН 2112НА 14.05.2024 в 13:23:16 у м. Запоріжжя вулиця Фортечна (Грязнова), 51 не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16. напрямок руху по смуга здійснив рух ліворуч де дозволено рух лише прямо, чим порушив п.8.4. ґ. ПДР - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень .

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За положеннями п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4. Правил дорожнього руху: ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, збирати докази зобов`язані працівники Національної поліції.

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97, зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

У постанові про адміністративне правопорушення відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 в його вчиненні. Не надано таких доказів відповідачем і в ході розгляду справи.

Також, частиною 3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) вчинення правопорушення, що не було здійснено Відповідачем.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а отже, і вчинення ним адміністративного проступку, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування правомірності дій і не спростував доводи позивача, в матеріалах справи є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова -скасуванню, провадження у справі -закриттю.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Падалка Олега Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА№ 2145414 від 14.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.08.2024 року

Суддя Ю.В. Апаллонова