Справа № 160/16103/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.06.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, які полягали у включенні заборгованості за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 у сумі 59 096,14 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до третьої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області включити заборгованість за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 у сумі 59 096,14 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до першої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, які полягали у включенні заборгованості за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_3 у сумі 117 048,47 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до третьої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області включити заборгованість за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_3 у сумі 117 048,47 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до першої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач протиправно включив погашення заборгованості за виконавчими листами №201/7012/23 до третьої черги замість першої черги, за якою погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних виплат відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
26.06.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
09.07.2024 року від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI до першої черги не віднесено стягнення недоотриманих пенсійних виплат в порядку спадкування, а тому Казначейство не мало жодних правових підстав включити судове рішення саме до першої черги.
Представник відповідача зазначив, що заборгованість погашається у вичерпній і чітко розподіленій послідовності, де в третю чергу здійснюється погашення за всіма іншими, тобто - відсутніми у попередніх чергах, рішеннями суду, а отже заборгованість за виконавчим листом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справі №201/7012/23 від 18.12.2023 про стягнення 117 048,47 гривень та 59 096 грн. 14 коп. недоотриманої пенсії в порядку спадкування з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області підлягає виконанню у третю чергу.
11.07.2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив казначейського органу є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
15.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній проти задоволення позовних вимог заперечував, та підтримав позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальних запереченнях щодо встановлених обставин справи.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
08.05.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату грошових коштів недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю її батьків-пенсіонерів (матері та батька), набутих у порядку спадкування за законом відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись із такими діями пенсійного органу позивач звернулась до суду.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2023 року по справі №201/7012/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення у порядку спадкування за законом грошових коштів недоотриманої пенсії, набутих у зв`язку зі смертю матері та батька задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 у сумі 59096 грн. 14 коп. набуті в порядку спадкування за законом.

Стягнуто з Головного Управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_4 у сумі 117048 грн. 47 коп. набуті в порядку спадкування за законом.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2023 року по справі №201/7012/23 набрало законної сили 07.12.2023 року.

29.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила: перерахувати 59096 грн. 14 коп. (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`яносто шість грн. 14 коп.) недоотриманих пенсійних виплат на її поточний рахунок в АТ КБ «Приватбапк» 46151285, IBAN НОМЕР_4 , РНОКПП одержувача НОМЕР_1 .

Також, 29.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила: перерахувати 117048 гри. 47 коп. (сто сімнадцять тисяч сорок вісім гри. 47 коп.) пенсійних виплат на її поточний рахунок в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 , IBAN НОМЕР_4 , РНОКПП одержувача НОМЕР_1 .

Листом №04-10-10/9203 від 13.06.2024 року Головне управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області повідомило позивача, що заборгованість за виконавчим листом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справі №201/7012/23 від 18.12.2023 про стягнення 59 096,14 гривень недоотриманої пенсії в порядку спадкування з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області підлягає виконанню у третю чергу.

Також, листом № 04-10-10/9205 від 13.06.2024 Головне управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області повідомило позивача, що заборгованість за виконавчим листом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справі №201/7012/23 від 18.12.2023 про стягнення 117 048,47 гривень недоотриманої пенсії в порядку спадкування з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області підлягає виконанню у третю чергу.

Втім, позивач вважає, що вказані кошти є пенсійними виплатами, а тому така заборгованість підлягає погашенню у першу чергу, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

01.01.2013 набрав чинності Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 №4901-VI.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За приписами частини 1, 2 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно з пунктом 3розділом ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (надалі - Порядок №845 у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Порядком №845 врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За змістом абзацу 3 пункту 2 Порядку №845 у тексті цього документа термін боржники вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 33 Порядку № 845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Пунктом 47 Порядку № 845 визначено, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Відповідно до пункту 48 Порядку № 845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Водночас, пунктом 49 Порядку № 845 встановлено, що у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

З аналізу наведених положень слідує висновок, що положеннями законодавства визначені повноваження Державної казначейської служби України, і його територіальних органів стосовно виконання рішення суду. Положеннями Порядку № 845 визначено, що порядок безспірного списання коштів державного бюджету відноситься до повноважень Державної казначейської служби України. Враховуючи положення пункту 47 та 49 Порядку № 845, наявні підстави вважати, що територіальні органи казначейської служби наділені повноваженнями лише щодо скерування до Державної казначейської служби України документів та відомостей, необхідних для здійснення безспірного списання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215затверджено Положення про Державну казначейську службу України (далі - Положення №215), відповідно до пункту 1 якого Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення №215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Пунктом 9 Положення №215 встановлено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Отже, виконання судових рішень про стягнення коштів, боржником за якими є Пенсійний фонд України або його територіальні органи, здійснюється Казначейством в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», що набрала чинності 28.08.2018 затверджено Порядок погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 №4901-VI, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету.

У свою чергу, Порядок №649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктами 3, 5, 6, 8, 10 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Отже зазначений Порядок №649 застосовується не до всіх судових рішень, за якими боржником є органи Пенсійного фонду України, а лише до рішень судів, за якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету.

Суд звертає увагу на те, що судові рішення про стягнення коштів і про зобов`язання боржника вчинити дії (нарахувати, перерахувати пенсію) є різними видами рішень, які виконуються у різному порядку.

У даному випадку, позивачем пред`явлено до виконання рішення суду про стягнення коштів, а не про зобов`язання боржника вчинити дії (нарахувати, перерахувати пенсію), у зв`язку з чим виконання такого виконавчого листа повинно здійснюватися у відповідності до положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Як встановлено судом, заборгованість за виконавчим листом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справі №201/7012/23 від 18.12.2023 про стягнення 117 048,47 гривень недоотриманої пенсії в порядку спадкування з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та заборгованість за виконавчим листом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по справі №201/7012/23 від 18.12.2023 про стягнення 59 096,14 гривень недоотриманої пенсії в порядку спадкування з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, включені відповідачем до третьої черги, у яку, відповідно до п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4901, погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Як зазначалось, відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Отже, до першої черги віднесено заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних виплат.

При цьому, вказана норма не містить застережень щодо особи стягувача та його статусу (пенсіонер, спадкоємець тощо). Вказано норма визначає, що для визначення черговості погашення заборгованості визначальною є саме правова природа боргу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно частини першої статті 91 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, суд доходить висновку, що зазначена вище заборгованість за виконавчими листами по справі №201/7012/23 від 18.12.2023 повинна бути включена до першої черги погашення заборгованості відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4901.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської бригади, 1, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, які полягали у включенні заборгованості за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 у сумі 59 096,14 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до третьої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області включити заборгованість за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 у сумі 59 096,14 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до першої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, які полягали у включенні заборгованості за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_3 у сумі 117 048,47 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до третьої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області включити заборгованість за виконавчим листом №201/7012/23, виданим 18.12.2023 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_3 у сумі 117 048,47 грн., набуті в порядку спадкування за законом, до першої черги відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської бригади, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1937,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський