Справа № 204/5237/24
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5237/24
Провадження № 2-а/204/58/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

16 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Чудопалової С.В., при секретарі судових засідань Корягіній Р.Р.., представника позивача адвоката Перепелиці В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро адміністративну справу запозовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.05.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.211 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її такою що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 211 КУпАП. Оскаржувана постанова не відповідає жодному пункту вказаної статті 2 КАС України, прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з грубим порушенням норм чинного законодавства. Позивач зазначає, що мешкає у м.Дніпрі, враховуючи розташування його місця проживання, вимушений, у більшості випадків, під час оголошення повітряних тривог (в тому числі і у нічний час) йти до укриття та відповідно брати з собою усі важливі документи, в тому числі і тимчасове посвідчення військовозобов`язаного. Ним було здійснено всі можливі та залежні від нього дії щодо відповідального та надійного зберігання посвідчення. Зберігав його у захищеному місці - шухляді, яка закривається на ключ. У кінці квітня 2024 року позивачем виявлена втрата тимчасового посвідчення, імовріно під час чергового походу до укриття під час ракетного обстрілу, тобто допущена очевидно через необережність та за об`єктивних обставин, які не залежали від його волі та після настання можливості з`явитися до відповідача та повідомити про втрату тимчасового посвідчення, він, самостійно, 15.05.2024 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відновлення військово-облікового документа. Однак,відповідачем, притягнуто його до відповідальності у максимальному розмірі, без будь-якого з`ясування обставин та обгрунтування. Вважає, що при розгляді справи відповідачем не встановлено вид військово- облікового документа, оскільки позивача притягнуто до відповідальності за втрату військового квитка, натомість у нього було Тимчасове посвідчення, тобто, притягнуто до відповідальності за втрату документу, який йому навіть не було видано. Важає, що ні протокол, ні оскаржувана постанова не містять посилань на докази видачі позивачу військово-облікового документу (військового квитка), на докази вчинення правопорушення, зокрема письмові докази, пояснення, свідчення свідків або інші відомості до постанови, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення. Таким чинов вважає, що відповідачем у оскаржуваній постанові не зазначено та не надано жодних доказів, які б свідчили про факт видачі йому військово-облікового документу - військового квитка; про факт зіпсуття чи/або недбалого зберігання військово-облікового документу - військового квитка, що спричинило його втрату, в причинно- наслідковому зв`язку та що дії позивача вчинені в особливий період. Що свідчить, що відповідачем не доведено в установленому порядку ознак недбалого зберігання військово-облікового документу (військовий квиток), що призвело до його втрати що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 31.05.2024 відкрито провадження в адміністративній справі.

Представник позивача адвокат Перепелиця В.М. в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позові та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечував проти позову. 01.07.2024 надіслав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до підпункту 9 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів» Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 (зі змінами), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа.Військово-обліковий документ, що був виданий позивачу ІНФОРМАЦІЯ_2 29.03.2021 року, був ним втрачений в квітні 2024 року, під час дії особливого періоду в Україні, з власної необережності, а він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив про втрату лише 15 травня 2024 року. Тому вважають , що позивача правомірно притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.211 КУпАП. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.2КАСУкраїни у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Судом встановлено, що позивач 15.05.2024 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про відновлення військово-облікового документу, який було втрачено через необережність у квітні 2024 року(а.с.33). 17.05.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 4949 стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.211 КУпАП у зв`язку з втратою з причин недбалого зберіганя військово-облікового документу та своєчасного не повідомлення про його втрату, всупереч п.9 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку № 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2922 № 1487 та п.п.6,7 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30.12.2016 № 582/20 (зі змінами). Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено його права а обов`язки за ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи 17.05.2024 о 14.300 годині, про що свідчить підпис позивача у протоколі. ОСОБА_1 також письмово зазначив, що втратив документ через необережність. (а.с.29) Постановою №4949 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.05.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності заі ч. 2 статті 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за втрату з причин недбалого зберігання військово-облікового документа та своєчасного неповідомлення начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про його втрату в особливий період і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. на (а.с.30). Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 було втрачено військово-облікоіий документ з причин недбалого зберігання та своєчасного не повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 про його втрату, чим порушив п.9 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку № 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2922 № 1487 та п.п.6,7 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30.12.2016 № 582/20 (зі змінами), яке вчинено в умовах особливого періоду, за ч.2 ст.211 КУпАП (а.с.30) . Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ). Відповідно до частин 1 - 2статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Згідно ч.3ст.2 Закону №2232-ХІІвійськовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. За приписами частини дев`ятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. Частиною 2статті 211 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення з зіпсуття або недбале зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Норма вказаної статті є бланкетною нормою, у диспозиції якої не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів» Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 (зі змінами), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа. В пункті 7 Положення про військовий квиток, встановлено, що про втрату військового квитка військовослужбовець зобов`язаний невідкладно повідомити безпосередньому командиру (начальнику) за місцем проходження військової служби, а військовозобов`язаний, резервіст - керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки (керівнику відповідного підрозділу Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України), в якому він перебуває на військовому обліку. "Невідкладно" - першочергово, але не пізніше наступного робочого дня або встановленого часу наступного робочого дня. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами, що затверджені відповідними Законами України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"»), затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 24.02.2022 року, в Україні діє режим воєнного стану (особливий період). Отже, станом на 15.05.2024 (дата виявлення правопорушення)в Україні діяв особливий період, про що також зазначено в оскаржуваній постанові. . Згідно долученої копії особової картки позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних саме в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.34) та 29.03.2021 позивачу видавався військово-обліковий документ (тимчасове посвідчення серії НОМЕР_1 ). Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, у позивача ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, на момент явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 , 15.05.2024 було втрачено військово-обліковий документ(втратив через необережність), про що він сам повідомив ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно його заяви від 15.05.2024. Згідно чинного на момент з`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 пункту 16 Порядку № 921, військовий облік для військовозобов`язаних ведеться виключно на підставі двох документів - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного. Відповідно до пункту 3 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового

обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 Правила військового обліку призовників, військовозобов`я заних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопору шення.

Отже, чинним законодавством встановлена відповідальність виключно за зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату.

Належним зберіганням своїх військово-облікових документів мають опікуватися самі призовники, військовозобов`язані та резервісти. Таким чином, військово-обліковий документ ( тимчасове посвідчення), який був виданий ОСОБА_1 відповідачем 29.03.2021 року, був втрачений позивачем у квітні 2024 року, під час дії особливого періоду в Україні, з власної необережності, з причин недбалого зберігання , а останній з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив про його втрату лише 15 травня 2024 року, тобто своєчасно не повідомив відповідача про його втрату. Таким чином, позивач будучи військовозобов`язаним, всупереч вимог Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних не повідомив негайно районний (міський) територіальний центра комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа тимчасового посвідчення або військового квитка. У відповідності дост.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, доказів втрати військово-облікового документу з вини третіх осіб, тобто викрадення невідомими особами, позивачем та його представником в судовому засіданніне надав, а отже непереборних обставин, які б виключали вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 211 КУпАП суду не надано. Суд також звертає увагу на те, що позивачем не було надано доказів звернення до органів національної поліції за фактом викрадення в нього військово-облікових документів, яке мало місце, як ним зазначено у квітні 2024 року. Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно з положеннями частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 211 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому відсутні правові підстави для скасування постанови , та відповідно і підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому в задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу статті 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат - відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,12,72-77,139,241-246,250,255,257-263,286,293 КАС України,- УХВАЛИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -відмовити . Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.08.2024.

Суддя С.В.Чудопалова