Справа № 120/7638/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 серпня 2024 р. Справа № 120/7638/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у встановленні статусу "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" відповідно до статті 10 Закону України від 22.10.1993 року №3551-XІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки до компетенції відповідача не належить визначення приналежності орденів і медалей колишнього Союзу РСР до нагород за самовіддану працю і бездоганну військову службу.

В свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.10.1976 року.

ОСОБА_2 був особою з інвалідністю ІІ групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 30.09.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 31.10.2023 року.

23 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) із заявою про встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни.

Однак, 27.05.2024 року Комісією з розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, учасника війни, члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника і Захисниці України відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" відмовлено в наданні статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у встановленні статусу "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" відповідно до статті 10 Закону України від 22.10.1993 року №3551-XІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач звернулась до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до частини другої статті 4 Закону №3551-ХІІ до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону №3551-ХІІ до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать дружина (чоловік) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружина (чоловік) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.

Частиною першою статті 18 Закону №3551-XII передбачено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12 травня 1994 року (далі - Положення №302), посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 4 Положення №302 передбачено, що особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого». Нагрудний знак зазначеним особам не видається.

Абзацом другим пункту 7 Положення №302 визначено, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого", "Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України" видаються структурними підрозділами районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад, на які покладено функції з питань ветеранської політики (далі - місцеві структурні підрозділи з питань ветеранської політики), за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) особи.

З аналізу наведених положень слідує, що відповідно до пункту 2 статті 10 Закону №3551-ХІІ чинність цього Закону поширюється на: 1) дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге; а також на 2) дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. Вказаним особам відповідними органами соціального захисту населення видаються "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.10.1976 року.

12 січня 2007 року ОСОБА_2 отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .

Крім того, 30.09.2019 року позивач отримав посвідчення особи з інвалідністю 2 групи відповідно до якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Друга група інвалідності встановлена ОСОБА_2 відповідно до довідки МСЕК №366174 від 12.06.2019 року та в якій зазначена причина інвалідності - Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 31.10.2023 року.

Отже, померлий чоловік позивача, мав статус "Учасник бойових дій", а також визнаний за життя особою з інвалідністю другої групи, встановленою внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби.

Враховуючи, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 , який відповідно до посвідчення був особою з інвалідністю 2 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, суд вважає, що позивач відповідно до вимог пункту 2 статті 10 Закону №3551-XII має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання посвідчення, а тому відповідач неправомірно відмовив у задоволенні її заяви про видачу такого посвідчення.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправними дій Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) щодо відмови у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни та зобов`язання відповідача встановити статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни та видати посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на необхідність підтвердження факту нагородження ОСОБА_2 орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, оскільки зазначене стосується виключно учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Другої світової війни (абзац 5 пункту 2 статті 9 Закону №3551-XII).

В свою чергу, позивач перебувала у шлюбі із померлим ОСОБА_2 , який був визнаний за життя особою з інвалідністю другої групи, встановленою внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, що є достатньою підставою для надання ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1211,20 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни та видати ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач: Департамент соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) (вул. Соборна, 50, м. Вінниця, 21050, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович