Справа № 420/11919/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/11919/24

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вакуліної Анни Ігорівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату різниці оплати праці,

В С Т А Н О В И Л А :

17.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати пункти 2 та 4 наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №174 від 02.04.2024 щодо притягнення її як старшого сержанта, старшої медичної сестри клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді пониження її у військовому званні з переведенням на нижчу посаду з позбавленням премії за квітень 2024 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №19-РС від 04.04.2024 про пониження у військовому званні на один ступень, увільнення та призначення її на посаду медичної сестри відділення хірургічної інфекції та термічних пошкоджень клініки хірургічної інфекції та реконструктивно-відновлювальної хірургії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

- поновити її у званні старшого сержанта та на посаді старшої медичної сестри клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону;

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату різниці оплати праці за період дії наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №174 від 02.04.2024 та наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №19-РС від 04.04.2024 тобто з 02.04.2024 та до моменту ухвалення рішення судом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані накази прийняті за результатами службового розслідування, які позивач вважає незаконними та безпідставними.

Позивач вказує, що до 01.03.2024 року в клініці отоларингології не було конфліктних ситуацій з особовим складом, в неї були зауваження щодо неякісного виконання деякими військовослужбовцями функціональних обов`язків, наприклад, працівника ЗСУ ОСОБА_2 та військовослужбовців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що позивач неодноразово доповідала начальнику клініки усно та письмово.

Крім того, позивач вважає що службове розслідування проведено з порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема, при застосуванні дисциплінарного стягнення не було враховано тяжкості проступку та ступеню вини конкретного військовослужбовця, до проведення службового розслідування залучена особа, яка безпосередньо приймала участь у подіях, які відображені в акті службового розслідування, були враховані рапорти та заяви, які не підписані, що унеможливлює встановлення дійсних обставин на підставі таких пояснень.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що спірний наказ про накладення дисциплінарного стягнення прийнятий правомірно, оскільки в матеріалах службового розслідування міститься інформація, яка підтверджує факти порушень допущених позивачкою, а саме: застосування нею насильства по відношенню до молодшого медичного персоналу, погрози фізичною розправою, замкнення в ізольованому приміщенні, постійний моральний тиск та приниження, відсутність поваги, презирливі коментарі, цькування, психологічне насилля, безпідставні звинувачення, неетична поведінка та ін. На підставі викладеного відповідач просив у позові відмовити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, представник позивача адвокат Вакуліна А.І. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт вказує на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини вчинення позивачем таких неправомірних дій як: порушення вимог етики, медичної деонтології, Етосу медичного працівника ЗСУ, вимоги Статуту внутрішньої служби ЗСУ та Дисциплінарного статуту ЗСУ, про що зазначено у висновку службового розслідування.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що висновки комісії, яка проводила службове розслідування ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тоді як вказаними особами у своїх поясненнях зазначено про інших свідків подій, що відбулись 28.02.2024, зокрема, медсестр ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не були опитані під час службового розслідування. Апелянт також вказує, що комісією при проведенні службового розслідування взято до уваги рапорти та заяви, що не підписані особами, а саме: рапорт ОСОБА_14 та пояснення ОСОБА_15 .

Вказані обставини свідчать про неповноту та необ`єктивність службового розслідування, висновок якого ґрунтується на поясненнях осіб, що не брали безпосередню участь в обставинах, викладених у рапорті ОСОБА_9 . Як наслідок, відповідачем не доведено факту порушення позивачкою військової дисципліни та наявності підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Судом надана неналежна оцінка обставинам справи та не враховані пояснення позивача про те, що молодша медична сестра клініки отоларингології ОСОБА_9 не реагує на зауваження безпосереднього та прямого керівництва клініки, критику у свою адресу сприймає агресивно, не знає до цього часу своїх посадових обов`язків. Позивач у своїх поясненнях неодноразово зазначала, що факти, які були викладені у рапортах ОСОБА_9 та сестри-господарки ОСОБА_16 щодо погроз з приводу лишити персонал додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн, приниження честі та гідності військовослужбовців та щодо постійної зміни молодшого медичного персоналу та сестри-господарки, є повною маячнею та брехнею. Нарахування та виплата грошової винагороди не входить до посадових обов`язків старшої медичної сестри, постійна зміна кадрів відбувається внаслідок низького грошового забезпечення, інші доводи - нічим не підтверджені.

Особливу увагу апелянт звертає на неспіврозмірність дисциплінарного стягнення вчиненому дисциплінарному проступку, вчинення якого ґрунтується лише на поясненнях осіб, які не були свідками обставин, викладених у рапорті ОСОБА_9 . Крім того, при накладенні дисциплінарного стягнення не врахований попередній бездоганний стаж позивача на посаді старшої медичної сестри клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру, наявність одинадцяти державних нагород, починаючи з 1999 року.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апелянта, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.11.2019 року ОСОБА_1 призначена та проходила службу на посаді старшої медичної сестри клініки отоларингології ІНФОРМАЦІЯ_1 , має військове звання старший сержант, що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 237 від 01.11.2019 (а.с.94).

11.03.2024 року наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з адміністративно-господарчої діяльності) № 140 призначено службове розслідування за фактом, викладеним у доповідній записці від 11.03.2024 офіцера відділення морально-психологічного забезпечення капітана ОСОБА_17 , яка проводила службову перевірку фактів, викладених у рапорті солдата ОСОБА_9 , щодо зневажливого ставлення до медичного персоналу клініки з боку старшої медичної сестри клініки отоларингології старшого сержанта ОСОБА_18 (а.с.146).

Службовим розслідуванням внаслідок отримання ряду рапортів військовослужбовців клініки отоларингології ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що старша медична сестра клініки отоларингології ІНФОРМАЦІЯ_1 старший сержант ОСОБА_19 неоднократно допускала порушення норм етики, медичної деонтології, проявляла зневажливе ставлення по відношенню до інших військовослужбовців, а також пацієнтів, які перебувають на лікуванні в клініці отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону. Причинами та умовами даних правопорушень є низькі морально-ділові якості військовослужбовця та особиста недисциплінованість.

Внаслідок проведення службового розслідування 29.03.2024 року складений акт, яким у тому числі запропоновано накласти на старшу медичну сестру клініки отоларингології старшого сержанта ОСОБА_20 дисциплінарне стягнення за порушення статей 11, 12, 16, 49, 50, 56 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, абз.4-6 ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ (а.с.101-107).

За результатами проведення службового розслідування наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) від 02.04.2024 року № 174 вирішено:

1. За порушення статей 11, 12, 16, 49, 50, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі статей 45, 48, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого сержанта Галину Куркатову старшу медичну сестру клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону накласти дисциплінарне стягнення пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду.

2. За порушення вимог ст.59 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, на підставі статей 45,48,86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на начальника клініки отоларингології полковника медичної служби ОСОБА_21 накласти дисциплінарне стягнення зауваження.

3. Відповідно до пункту 5 розділу ХVІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, не виплачувати старшій медичній сестрі клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Галині Курчатовій премію за квітень місяць 2024 року.

Реалізуючи зазначений наказ начальник Військово-медичного клінічного центру

Південного регіону 04.04.2024 року прийняв наказ №19-РС (по особовому складу) (а.с.39-40), пунктами 3 та 4 якого старшого сержанта ОСОБА_1 , старшу медичну сестру клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 725 ліжок) понизити у військовому званні на один ступінь з 02.04.2024 та відповідно до пункту 12, 82, 94 та 257 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України увільнити із займаної посади і призначити медичною сестрою відділення хірургічної інфекції та термічних пошкоджень клініки хірургічної інфекції та реконструктивно-відновлювальної хірургії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 725 ліжок), ВОС-879249А.

Не погоджуючись із наведеними наказами в частині, що стосуються особисто позивача, остання звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з не доведення позивачкою та не встановлення судом протиправності оскаржуваних наказів.

Колегія суддів погоджується висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Вказуючи на порушення процедури проведення службового розслідування, апелянт зазначає, що позивача не було ознайомлено з наказом про проведення службового розслідування, актом та матеріалами службового розслідування, чим позбавило її права на надання пояснень та заперечень.

Судова колегія враховує, що порядок проведення службового розслідування у ЗСУ затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608.

Зазначеним Порядком не встановлено обов`язку осіб, що проводять службове розслідування, ознайомлювати військовослужбовця з наказом про проведення службового розслідування, актом та матеріалами службового розслідування.

Разом з цим, п.3 розділу IV Порядку № 608 передбачає, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником).

Також пункт 3 розділу VI Порядку № 608 встановлює, що за зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Отже, позивач, як військовослужбовець, відносно якої проводиться службове розслідування, мала знати про підстави проведення службового розслідування та отримувати акт та матеріали службового розслідування лише на підставі особистого звернення до керівника клініки.

Той факт, що позивач ознайомлена з підставами проведення службового розслідування відносно неї підтверджується змістом її особистих пояснень на ім`я начальника Військово-медичного клінічного центру (а.с.141-142).

Судова колегія враховує пояснення Військово-медичного клінічного центру, які викладені як у відзиві на позовну заяву, так і відзиві на апеляційну скаргу, відповідно до яких позивач не зверталась до ВМКЦ Південного регіону за отриманням копії акту службового розслідування. Також матеріали справи не містять доказів, що позивач зверталась до начальника ВМКЦ Південного регіону для отримання матеріалів службового розслідування.

При цьому слушними є доводи відповідача, що ОСОБА_22 , скориставшись правовою допомогою, отримала акт та матеріали службового розслідування, які направлені ВМКЦ Південного регіону на запит адвоката від 05.04.2024 року, які в подальшому долучені до позовної заяви у даній справі.

Отже, наведені обставини спростовують доводи апелянта про порушення процедури проведення службового розслідування, які до того ж не позбавили ОСОБА_22 надати пояснення в ході проведення службового розслідування.

Щодо доводів апелянта про неповноту та необ`єктивність службового розслідування та відсутності належних доказів вчинення позивачем порушення військової дисципліни, судова колегія враховує наступне.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Водночас, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем службової дисципліни.

Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в її діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ті самі дії особи-військовослужбовця отримали в межах кримінального провадження та які наслідки у підсумку настали чи можуть настати для такої особи.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби ЗСУ, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV.

Відповідно до статей 11,12 та 16 Статуту № 548 військовослужбовець зобов`язаний, окрім іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.49 Статуту № 548 військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Стаття 50 цього ж Статуту передбачає, що відносини між військовослужбовцями повинні гуртуватися на взаємній повазі, і у питаннях служби вони звертаються один до одного на "Ви".

Згідно зі ст.56 Статуту № 548 військовослужбовці повинні бути ввічливими у спілкуванні з іншими особами, виявляти особливу увагу до осіб похилого віку, жінок і дітей, поступатися їм місцем у громадському транспорті, сприяти захистові честі й гідності громадян, додержанню громадського порядку, а також подавати допомогу при нещасних випадках, виникненні пожежі чи стихійного лиха.

В Етосі медичного працівника ЗСУ, який затверджено наказом командувача медичних сил ЗСУ від 28.10.2023 року № 129, зазначено що медичний працівник Збройних Сил України це взірець у дотриманні моральних норм поведінки, зобов`язаний з повагою і доброзичливістю ставитися до колег, поважати їх, зважати на їх погляди.

Разом з цим, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог статей 83-85 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені дисциплінарні стягнення та лише ті, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування стала доповідна записка офіцера відділення морально-психологічного забезпечення капітана ОСОБА_17 , яка складена за результатами службової перевірки фактів, викладених у рапорті від 8.02.2024 солдата, молодшої медичної сестри клініки отоларингології ОСОБА_23 . В ході проведення службової перевірки отримано рапорти військовослужбовців клініки отоларингології: ОСОБА_5 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які підтвердили факти порушення старшою медичною сестрою клініки отоларингології ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 вимог Статуту внутрішньої служби, норм етики, медичної деонтології, прояву зневажливого ставлення по відношенню до інших військовослужбовців, а також пацієнтів, які перебувають на лікуванні в клініці отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

В ході проведення службового розслідування зібрані матеріали, в яких міститься інформація, що підтверджує факти допущених позивачем порушень, а саме:

- порушення субординації відносно лікарів, середнього та молодшого персоналу,

цькування співробітників, погрози у бік молодшої медсестри та операційної молодшої медсестри рапорт ординатора клініки отоларингології ОСОБА_29 ;

- застосування позивачем насильства (протягла по коридору за одяг та волосся,

душила руками шию) та обсипала лайкою, погрози застосування сили при працівниках та пацієнтах, замкнення в ізольованому приміщенні, які вчинені у присутності співробітників та пацієнтів - пояснювальна медсестри клініки отоларингології ОСОБА_15 ;

- постійний моральний тиск та приниження рапорт операційної сестри клініки

отоларингології ОСОБА_12 ;

- відсутність поваги до лікарів, презирливі коментарі щодо поставлених завдань,

перехід на особистості у спілкуванні з молодшим медичним персоналом рапорт підписано чотирнадцятьма співробітниками клініки отоларингології ;

- цькування, психологічне насилля, залякування працівників позбавленням

додаткової грошової винагороди, а також доведення до звільнення чи переведення рапорт медсестри клініки отоларингології ОСОБА_5 ;

- безпідставне звинувачення та неетична поведінка - заява сестри-господарки клініки

отоларингології, працівника ЗСУ ОСОБА_24 ;

- неетична поведінка позивача у присутності пацієнтів, постійне пригнічення та

приниження молодшого та середнього медичного персоналу рапорт медичної сестри операційного відділення клініки отоларингології ОСОБА_25 ;

- приниження при пацієнтах та медичному персоналі та погрози заява молодшої

медичної сестри клініки отоларингології, працівника ЗСУ ОСОБА_30 , рапорт молодшої медсестри клініки отоларингології ОСОБА_9 , скарга медсестри клініки отоларингології ОСОБА_26 ;

- грубе порушення позивачем норм етики та деонтології, приниження честі та

гідності військовослужбовців клініки отоларингології пояснювальна записка начальника клініки отоларингології полковника медичної служби ОСОБА_31 .

Матеріали службового розслідування містять і пояснення самої ОСОБА_1 від 05.03.2024, в яких вона зазначає, що у відділенні дійсно останнім часом склалася напружена обстановка з деяким медичним персоналом, а саме: з молодшою медсестрою ОСОБА_32 , яка не реагує на зауваження безпосереднього та прямого керівництва відділення, критику у свою адресу та її постійні зауваження щодо неякісного виконання службових обов`язків сприймає агресивно; з сестрою-господаркою ОСОБА_33 , яка не знає правила ведення документації щодо обліку майна, яка рахується за клінікою отоларингології. Зауважень до іншого медичного персоналу з приводу неналежного виконання обовязків в неї не було. За час її роботи на посаді старшої медсестри клініки отоларингології звільнилося 3 сестри-господарки у звязку із низьким грошовим забезпеченням. Щодо виплати грошової винагороди у розмірі 30 тис.грн, ОСОБА_1 зазначила, щ не має до цього відношення, оскільки виплата здійснюється на підставі рапорту офіцерського складу клініки. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила вважати всі факти, які викладені у рапортах ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , безпідставними та образливими (а.с.120-121).

В ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 надала також власноручні пояснення, в якій вказувала, що фактів приниження честі і гідності з її боку по відношенню до медсестер ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_27 не було. Факти, які викладені у рапортах вказаних осіб, вважає повною маячнею та брехнею. Все спілкування з медичним персоналом відбувається на протязі робочого дня на службовій нараді під час прийому-здачі чергування медсестер, у присутності лікарів а ординаторів, у спокійній обстановці, з вирішенням всіх службових питань. Ненормативну лексику під час виконання свої обовязків не коли не використовувала. Вказана конфліктна ситуація виникла завдяки самоусунення начальника клініки від виконання своїх обов`язків та небажання втручатися, якому вона доповідала про всі випадки у відділенні (а.с.141-142).

Матеріали службового розслідування містять службову характеристику старшого сержанта ОСОБА_34 від 28.03.2024 (а.с.111), в якій зазначено, що остання зарекомендувала себе середнім спеціалістом, повагою та авторитетом у колективі не користується, проявляє порушення етики та деонтології, як у спілкуванні, так і при виконанні своїх службових обов`язків.

Суд першої інстанції докладно проаналізував надані пояснення працівників клініки отоларингології та вірно вважав їх достатніми для висновку про доведеність факту порушення позивачкою військової дисципліни, що виразилось у неоднократному порушенні норм етики, медичної деонтології, прояві зневажливого ставлення по відношенню до інших військовослужбовців клініки отоларингології ВМКЦ, та, як наслідок, наявності підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апелянта, що висновки службового розслідування ґрунтуються на поясненнях осіб, які не були свідками подій, не відповідає дійсності та спростовується змістом рапортів, заяв та пояснень осіб, які особисто на себе відчули неетичну поведінку, погрози, фізичну розправу з боку старшої медсестри ОСОБА_1 ( ОСОБА_9 , ОСОБА_35 , ОСОБА_26 , ОСОБА_6 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ). Судова колегія зазначає, що з пояснень вказаних осіб, а також з пояснень ОСОБА_28 (ординатора клініки) вбачається, що прояв неповаги до колег з боку ОСОБА_1 є не поодиноким випадком, як це хоче довести позивач, а носив систематичний характер.

Щодо врахування комісією при проведенні службового розслідування рапорту та заяви, які не підписані особами, а саме: рапорт ОСОБА_14 та пояснення ОСОБА_15 , судова колегія зазначає, що матеріали справи містять рапорти медсестер клініки отоларингології ОСОБА_38 та ОСОБА_15 , які є підписаними (а.с.114,125), крім того, як вірно зазначає відповідач, ОСОБА_15 у рапорті від 01.05.2024 зазначила, що вона власноручно підписала рапорт, якій міститься в матеріалах службового розслідування (а.с.147).

Крім того, судова колегія враховує, що матеріали службового розслідування також містять рапорт медичної сестри клініки отоларингології від 29.02.2024 року, які написаний власноручно без зазначення прізвища (а.с.137). У вказаному рапорті зазначено, що старша медсестра принижувала її при колективі клініки, кричала на неї з приводу невиконання обов`язків, погрожувала позбавити військової допомоги. Разом з тим, в матеріалах справи є власноручно написаний рапорт медсестри клініки отоларингології ОСОБА_39 від 29.04.2024, в якому вона вказує, що 29.02.2024 року власноручно написала рапорт щодо погроз на її адресу та неналежної поведінки з боку ОСОБА_1 (а.с.148).

Наведені обставини у сукупності, на думку судової колегії, спростовують доводи апелянта щодо неповноти проведення службового розслідування та недоведеності відповідачем фактів порушення позивачкою військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст.86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З урахуванням сталої позиції ВС КАС судова колегія погоджується з доводами суду, що Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це, в свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Отже, враховуючи, що військова дисципліна ґрунтується, зокрема, на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, бездоганного і неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, судова колегія погоджується із висновком суду про те, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду є обґрунтованими, оскільки в діях позивача наявний склад дисциплінарного правопорушення.

Судова колегія враховує пояснення відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, що обраний начальником ВМКЦ вид дисциплінарного стягнення не є найсуворішим. При цьому керівником ВМКЦ враховано наявність у позивача численних заохочень та відзнак, що об`єктивно мало наслідком прийняття іншого, ніж найсуворіше покарання.

Погоджуючись з доводами відповідача, що обраний вид стягнення є належним та співмірним вчиненому позивачем дисциплінарному порушенню, судова колегія враховує наявні в матеріалах справи рапорт та скарга, які підписані 14 та 15 працівниками клініки отоларингології відповідно ( ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 ) на ім`я начальника ВМКЦ, в якому зазначається, що у звязку із нездоровою атмосферою у колективі, яку спотворює старша медсестра клініки отоларингології ОСОБА_1 , є необхідність у її переведенні в інше місце. З боку останньої відсутня повага як до лікарів, так і до молодшого медичного персоналу. На зауваження начальника відділення ОСОБА_56 вона не реагує. Якщо не замінити старшу медичну сестру, є побоювання, що неадекватна поведінка ОСОБА_1 буде супроводжуватися рукоприкладством та бійками (а.с.126, 144-145).

Наведені обставини, на думку судової колегії, додатково підтверджують, що наказ начальника ВМКЦ в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду прийнято з дотриманням справедливого та пропорційного балансу між приватними та суспільними (публічними) інтересами.

Отже, за відсутності підстав для скасування п.2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №174 від 02.04.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 , старшого сержанта, старшої медичної сестри клініки отоларингології Військово-медичного клінічного центру Південного регіону до дисциплінарної відповідальності, суд вірно відмовив в задоволенні позову в цій частині.

Інші позовні вимоги є похідними від наведеної, а тому суд також правильно відмовив у їх задоволенні.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 квітня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вакуліної Анни Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко