Справа № 120/7244/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

20 серпня 2024 р. Справа № 120/7244/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю постанови головного державного виконавця державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Літвінової Маргарити Вікторівни від 27.05.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП № 74956696.

Ухвалою суду від 10.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою від 01.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 КАС України.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що 23.05.2024 до відділу надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що довідка № ХЛ61153 від 18.12.2023 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії з 01.01.2023 встановлено згідно рішення суду від 03.11.2023 №120/9441/23, направлена до Головного пенсійного фонду України у Вінницькій області 22.12.2023, тобто до відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова), установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р. 1762 грн., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Вказав, що 27.05.2024 державним виконавцем на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки № ХЛ61153 від 18.12.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Рішенням суду від 03.11.2023 року у справі №120/9441/23 позов задоволено, зокрема зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-12 від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

16.02.2024 року судом видано виконавчі листи № 120/9441/23.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 по справі № 120/9441/23 ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовити 18.12.2023 видано довідку № ХЛ61153 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року.

Згідно вищевказаної довідки грошове забезпечення ОСОБА_1 розраховане станом на 01.01.2023, виходячи із таких складових та їх розмірів: посадовий оклад 11160 грн; оклад за військове звання 2250 грн; відсоткова надбавка за вислугу років (50%) - 6705 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) - 8589,75 грн; надбавка за таємність (15%) 1099,50 грн; премія (140%) 10262,00 грн.

09.05.2024 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74956696 з виконання виконавчого листа №120/9441/23 від 16.02.2024.

23.05.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) надійшли пояснення, в яких вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено та направлено за вих. № 952/9/11/3405 від 19.12.2023 до ГУ ПФУ у Вінницькій області оновлену довідку від 18 грудня 2023 р. № ХЛ61153 про розмір мого грошового забезпечення станом на 01.01.2023, що враховується для обчислення пенсії.

27.05.2024 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №74956696 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки, виконуючи рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 по справі № 120/9441/23, ІНФОРМАЦІЯ_5 склав довідку, в якій визначив розміри посадового окладу, окладу за військове звання та відсоткову надбавку за вислугу років (50%) виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (2684 гривень), а при визначенні розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії) ним застосовано розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначені виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року (1762 гривень), що не відповідає резолютивної частині рішення суду.

Крім того, позивач вказав, що 28.03.2024 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою, у якій просив виправити помилку та визначити розмір щомісячних додаткових видив грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії), виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, а не на 01.01.2018, однак листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.04.2024 р. за вих. № 952/9/4081, заявника повідомлено про те, що додаткові види грошового забезпечення обраховані згідно листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 14.11.2023 №220/13/7642, в якому зазначено, що під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до рішень судів, у яких розмірі посадових окладів та окладів за військове звання визначено рішенням суду, а розміри додаткових видів грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо) судом неустановлені, додаткові виді необхідно обраховувати з посадового окладу та окладу за військове звання виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року (1762 гривні).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ).

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 3, частини 4 стаття 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону №1404 встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, 27.05.2024 державний виконавець прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження з тієї підстави, що боржник, ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично виконав рішення суду у справі № 120/9441/23.

Такий висновок державного виконавця ґрунтується на підставі листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.05.2024 № 952/6/6462, за змістом якого ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що довідка № ХЛ61153 від 18.12.2023 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії з 01.01.2023 встановлено згідно рішення суду від 03.11.2023 №120/9441/23, направлена до Головного пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Разом з тим, суд звертає вагу, що Рішенням суду від 03.11.2023 року у справі №120/9441/23 позов задоволено, зокрема зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-12 від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 по справі № 120/9441/23 ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовити 18.12.2023 видано довідку № ХЛ61153 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року.

Згідно вищевказаної довідки грошове забезпечення ОСОБА_1 розраховане станом на 01.01.2023 виходячи із таких складових та їх розмірів: посадовий оклад 11160 грн; оклад за військове звання 2250 грн; відсоткова надбавка за вислугу років (50%) - 6705 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) - 8589,75 грн; надбавка за таємність (15%) 1099,50 грн; премія (140%) 10262,00 грн.

Однак, як слідує з матеріалів справи, під час складання довідки відповідач визначив розміри посадового окладу, окладу за військове звання та відсоткову надбавку за вислугу років (50%) виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 гривні, а при визначенні розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії) ним застосовано розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначені виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривні, що не відповідає резолютивної частині рішення суду та п.5 Постанови № 704, яким встановлено порядок визначення додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби).

Вказані обставини підтверджуються листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.04.2024 р. за вих. № 952/9/4081, яким заявника повідомлено про те, що додаткові види грошового забезпечення обраховані згідно листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 14.11.2023 № 220/13/7642, в якому зазначено, що під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до рішень судів, у яких розмірі посадових окладів та окладів за військове звання визначено рішенням суду, а розміри додаткових видів грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо) судом неустановлені, додаткові виді необхідно обраховувати з посадового окладу та окладу за військове звання виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року (1762 гривні).

Отже, державний виконавець, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження повинен був встановити факт виконання судового рішення та з`ясувати чи виготовлено та надано до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ІНФОРМАЦІЯ_3 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-12 від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року, так, як про це вказано у рішенні суду, на підставі якого і видано виконавчий документ.

Саме такі дії державного виконавця вказали б ефективність вжиття державним виконавцем передбачених Законом №1404 заходів щодо примусового виконання рішень.

Матеріали ж виконавчого провадження, котрі додані відповідачем до відзиву не містять інформації про повне виконання рішення суду у справі № 120/9441/23, а саме того, як, у який спосіб державний виконавець перевірив факт виконання означеного судового рішення.

Суд звертає увагу, що державний виконавець маючи повноваження, передбачені ч. 3 ст.18 Закону №1404, при перевірці фактичного виконання судового рішення у справі №120/9441/23, однак не скористався такими.

Покликання ж відповідача на лист ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.05.2024 не є достатнім для висновку, що рішення суду фактично виконане, а відтак, є підстави для закінчення виконавчого провадження ВП №74956696. Цей лист є повідомленням державного виконавця про виконання рішення суду, однак не містить доказів фактичного виконання такого рішення.

Оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Таким чином, постанова головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.05.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №74956696 є такою, що прийнята з порушенням вимог п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець неналежно провів перевірку фактичного виконання боржником рішення суду за виконавчим листом №120/9441/23.

Таким чином, оскаржувана постанова головного державного виконавця 27.05.2024 у ВП №74956696 є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі № 120/9441/23 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 по справі № 120/9441/23 щодо складання довідки про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 року

Дані обставини додатково підтверджують, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 по справі № 120/9441/23 в повній мірі не виконано.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження ВП № 74956696 та вжити заходів щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно виконавчого листа № 120/9441/23, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 16.02.2024, суд зазначає, що за приписами ст.41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, обов`язок відповідача поновити виконавче провадження прямо передбачений Законом №1404-VIII і, виходячи з матеріалів та обставин справи, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем такий обов`язок не буде виконаний.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.

Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в розмірі 484,48 грн. (968,96 грн. : 2) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2024, прийняту головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження ВП№74956696.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Соборна, 15 А, м. Вінниця, )

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: