Справа № 645/7847/20
Суддя: Шарко О. П.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/7847/20
Провадження № 6-а/645/10/24
У Х В А Л А

іменем України

20 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань Мухіна В. А., розглянувши в приміщенні суду в м.Харків адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 у справі 645/7847/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору Інспекційної роботи №2 інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Зеленського Едуарда Володимировича, Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, третя особа: Харківська міська рада, заінтересовані особи: Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області, Департамент з інспекційної роботи ХМР, Державна Аудиторська Служба України, Головне Управління Національної Поліції в Харківській Області, Харківське Районне Управління Поліції №1 ГУНП в Харківській Області, Харківське Районне Управління Поліції №3 ГУНП в Харківській Області про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила суд зобов`язати відповідача Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області виконати судове рішення по справі №645/7847/20 про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суми 1051,00 грн шляхом визначення судом одного із варіантів виконання рішення:

- стягнення коштів, виділених згідно бюджетної програми щодо Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

- стягнення коштів із Харківської міської ради, як засновника та керуючої компанії та кінцевого бенефіціара зі 100 відсотковою участю в статутному капіталі боржника - Департаменту територіального контролю та земельних відносин ХМР, який перебуває у стані припинення за процедурою банкрутства;

- стягнення коштів з Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області як винної особи у невиконанні зобов`язань щодо виконання судового рішення;

- стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації за невиконання рішення суду у сумі 6,40 грн згідно Закону України "Про гарантії держави щодо обов`язкового виконання судових рішень", моральну шкоду в сумі 41 860,00 грн та упущену вигоду в розмірі 122 679,00 грн з Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області.

У судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином

Представник Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області у судовому засіданні заяву не визнала у повному обсязі, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною, зазначила, що у своїй заяві від 04.08.2024 ОСОБА_1 стверджує, що УДКСУ у м. Харкові не виконав обов`язки стосовно повернення саме до суду особисто виконавчого листа з підстави того, що виконавчий лист не підлягає виконанню та при цьому і не проінформував боржника про необхідність примусового виконання рішення суду. Дане твердження не відповідає дійсності. Адже алгоритм дій при поверненні виконавчого документа чітко встановлено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, згідно підпункту 3 пункту 9 Постанови КМУ № 845 орган Казначейства повертає саме стягувачу, а не до суду виконавчий документ у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства. Крім того, як було зазначено в пояснення Управління від 25.07.2024 на день подачі до УДКСУ у м. Харкові виконавчого документа ОСОБА_1 , а саме, станом на 09.08.2023 року зазначений у виконавчому листі по справі № 645/7847/20 боржник Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради за кодом не включений до мережі розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів місцевого бюджету та не мав відкритих бюджетних реєстраційних рахунків, а також не знаходиться на обслуговуванні в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області. Таким чином, з огляду на вищевикладене, підстави для інформування боржника про необхідність примусового виконання рішення були відсутні. А натомість, згідно положень постанови КМУ № 845 такий виконавчий документ підлягав поверненню стягувачу. Також ОСОБА_1 стверджує, що «судовим рішенням Другого апеляційного суду» з цього питання від 07.12.2023 встановлено факт вини УДКСУ у м. Харкові Харківської області, але згідно даних ЄДР судових рішень рішення апеляційної інстанцій 07.12.2023 не існує, про яке стверджує ОСОБА_1 06.12.2023 Другим апеляційним адміністративним судом розглядалося питання встановления судового контролю щодо боржника Департаменту територіального контролю та земельних відносини Харківської міської ради. Даною ухвалою апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст.382 КАСУ, ні про яке встановления факту вини УДКСУ у м. Харкові в цьому рішенні не йшлося, Тому твердження ОСОБА_1 щодо встановленого факту вини в рішенні суду не відповідає дійсності, Отже, станом на 20.08.2024 вину УДКСУ у м. Харкові відсутні будь які рішення правоохоронних органів України щодо вини Управління про яку вказує ОСОБА_1 в. своїх заявах. Отже, враховуючи вищевикладене, та факт повного виконання Управлінням 02.05.2024 року виконавчого листа Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/7847/20, виданого 13.06.2023, на підставі ст.ст. 44, 55 КАСУ просили відмовити у задоволенні заяви.

Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені заздалегідь і належним чином

Державна аудиторська служба України надала суду пояснення у справі, в яких зазначила Держаудитслужба, ознайомившись із документами, що оприлюднені в електронній підсистемі «Електронний суд», вважає за потребу зазначити таке.Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України.Згідно з пунктом 1 Положення № 43 Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України від 26 січня 1993 року № 2939- XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»Відповідно до статті 2 Закону № 2939 головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.Отже, зважаючи на зазначене та на предмет спору у справі № 645/7847/20, Держаудитслужба зазначає, що не може бути ані стороною, ані іншим учасником у справі № 645/7847/20, а тому позбавлена законодавчо визначеної можливості щодо надання будь-яких пояснень щодо заявлених вимог.Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підписантом документів від Держаудитслужби визначений заступник Голови Державної аудиторської служби України Станіслав Патюк, який діє у судах без обмежень та без окремого доручення керівника у порядку самопредставництва.

Суд, вислухавши пояснення представника Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області, дослідивши матеріали заяви, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 373 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 статті 25 БК України передбачено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (надалі Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 року по справі №645/7847/20 прийнято рішення стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, б. 7, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 р. виправлено описку в резолютивній частині додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 року, а саме, а саме зазначено «Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради» замість «Департаменту територіального контролю Харківської міської ради».

13.06.2023 року Фрунзенським районним судом м. Харкова в по справі №645/7847/20 видано виконавчий лист.

09 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області із заявою від 04.08.2023 № б/н щодо виконання виконавчого листа Фрунзенського районного суду м. Харкова, виданого 13.06.2023 по справі № 645/7847/20 про стягнення на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради () витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 051.00 грн.

Листом від 11.08.2023 № 02-16/571 Управлінням повернуто без виконання оригінал виконавчого листа Фрунзенського районного суду м. Харкова, виданого у справі № 645/7847/20, на підставі пп.З п. 9 Постанови КМУ № 845, оскільки станом на 09.08.2023 року зазначений у виконавчому листі по справі № 645/7847/20 боржник Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради за кодом не включено до мережі розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів місцевого бюджету та не має відкритих бюджетних реєстраційних рахунків, а також не знаходиться на обслуговуванні в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2024 року задоволено заяву Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області про заміну сторони боржника його правонаступниками, стягувач ОСОБА_1 , відповідач (боржник) Департамент територіального контролю та ради земельних відносин Харківської міської ради. Замінено боржника Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради на його правонаступника Департамент з Інспекційної роботи Харківської міської ради у виконавчому листі Фрунзенського районного суду м.Харкова, виданого 13.06.2023 року у справі 645/7847/20 про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2024 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.02.2024 по справі № 645/7847/20 залишено без змін.

Як вбачається з повідомлення Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області про виконання виконавчого документа, 02.05.2024 року Управлінням виконано виконавчий лист Фрунзенського районного суду м.Харкова у справі №645/7847/20, виданий 13.06.2023 року в повному обсязі та стягнуто із заміненого боржника Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051 грн.

Стосовно стягнення коштів, виділених згідно бюджетної програми щодо Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; стягнення коштів із Харківської міської ради, як засновника та керуючої компанії та кінцевого бенефіціара зі 100 відсотковою участю в статутному капіталі боржника - Департаменту територіального контролю та земельних відносин ХМР, який перебуває у стані припинення за процедурою банкрутства; стягнення коштів з Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області як винної особи у невиконанні зобов`язань щодо виконання судового рішення; стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації за невиконання рішення суду у сумі 6,40 грн згідно Закону України "Про гарантії держави щодо обов`язкового виконання судових рішень", моральну шкоду в сумі 41 860,00 грн та упущену вигоду в розмірі 122 679,00 грн з Управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009р. у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необгрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за невиконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Заявником у заяві не обґрунтовано та не надано доказів порушенні її прав, ухилення від виконання зазначеного рішення суду у справі 645/7847/20.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Також у ході судового розгляду не отримано доказів про необхідність заміни сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 379 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі 645/7847/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору Інспекційної роботи №2 інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Зеленського Едуарда Володимировича, Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, третя особа: Харківська міська рада, заінтересовані особи: Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області, Департамент з інспекційної роботи ХМР, Державна Аудиторська Служба України, Головне Управління Національної Поліції в Харківській Області, Харківське Районне Управління Поліції №1 ГУНП в Харківській Області, Харківське Районне Управління Поліції №3 ГУНП в Харківській Області про скасування постанови залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк, який обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22 серпня 2024 року

Суддя: