Справа № 300/6220/24
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"19" серпня 2024 р. Справа № 300/6220/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_2 (надалі, також представник позивач), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 13.08.2024 звернулася в суд з позовною заявою до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (надалі, також - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки в сумі 41 253,61 гривень; індексації грошового забезпечення в сумі 3 307,92 гривень; компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 5 463,41 гривень;
- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки в сумі 41 253,61 гривень; індексації грошового забезпечення в сумі 3 307,92 гривень; компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 5 463,41 гривень.
Пунктами 3 та 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (надалі, також - Закон №580-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №580-VIII національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Оскільки спір у цій справі стосується проходження та звільнення позивача з публічної служби, підлягає застосуванню визначений частиною 5 статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

Цей строк є спеціальним у спірних правовідносинах та починає обчислюватися з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, предметом спору у цій справі є бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки у сумі 41 253,61 гривень; індексації грошового забезпечення у сумі 3 307,92 гривень; компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 5 463,41 гривень.

При цьому, з матеріалів позову вбачається, що такі суми позивачу виплачено:

- 08.11.2023 - індексацію грошового забезпечення у сумі 3 307,92 гривень;

- 26.01.2024 - компенсацію частини одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 5 463,41 грн;

- 31.07.2024 - грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у сумі 41 253,61 гривень.

При цьому, встановлюючи момент, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, суд зазначає, що отримавши на свій рахунок відповідні кошти (26.01.2024, 08.11.2023 та 31.07.2024), позивач повинен був дізнатися, що такі суми виплачені без нарахування компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати.

Тобто відлік місячного строку на звернення позивача до суду з вимогами щодо нарахування та виплати компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки у сумі 41 253,61 гривень розпочався 31.07.2024 та закінчиться 31.08.2024, індексації грошового забезпечення у сумі 3 307,92 гривень розпочався 08.11.2023 та закінчився 08.12.2023, компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 5 463,41 гривень розпочався 26.01.2024 та закінчився 26.02.2024.

З цією позовною заявою позивач через уповноваженого представника звернувся 13.08.2024.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення у сумі 3 307,92 гривень; компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 5 463,41 гривень та зобов`язання нарахувати та виплатити відповідну компенсацію з порушенням визначеного частиною 5 статті 122 КАС України місячного строку на звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби.

Відповідно до приписів частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, всупереч вимогам частини 6 статті 161 КАС України, представником позивача не додано до позову обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду та докази поважності причин його пропуску в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення у сумі 3 307,92 гривень; компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 5 463,41 гривень та зобов`язання нарахувати та виплатити відповідну компенсацію.

За наявності вказаного недоліку позовна заява не відповідає вимогам частини 6 статті 161 КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статями 122, 160, 161, 169, 171 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення у сумі 3 307,92 гривень; компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 5 463,41 гривень та зобов`язання нарахувати та виплатити відповідну компенсацію - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:

подання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску строку, разом з доказами поважності причин його пропуску в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації втраченої частини доходів внаслідок порушення термінів виплати частини грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення у сумі 3 307,92 гривень; компенсації частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 5 463,41 гривень та зобов`язання нарахувати та виплатити відповідну компенсацію.

У разі неможливості долучення певних доказів, повідомити про причини неможливості подання таких доказів.

Роз`яснити, що в разі бездіяльності щодо усунення недоліків у вище зазначений строк, позовна заява у вказаній частині буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.