Справа № 160/9630/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Справа № 160/9630/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
08.05.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпровської митниці, поданий представником позивача адвокатом Грищенком Віктором Олександровичем, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110080/2022/100025/1 від 25.11.2022;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2022/000313 від 25.11.2022, прийняту Дніпровською митницею.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що для митного оформлення і підтвердження митної вартості позивачем було надано документи, які дають змогу ідентифікувати спірний товар та містять достатні відомості для підтвердження заявленої митної вартості, а митний орган навпаки не надав обов`язкового обґрунтування коригування митної вартості. Відповідач не звернув уваги на перелік документів, які надав позивач; не встановив документів та пов`язаних з ними обставин, що викликають обґрунтований сумнів; не встановив переліку документів, які повинні бути надані декларантом для спростування встановлених обставин (обґрунтованого сумніву). Документи, які витребував відповідач, не спроможні так чи інакше вплинути на первинно подані документи, тобто на їх підставі відповідач не зміг би встановити обставини, що мають значення для цілей визначення митної вартості.
Позивач також вказує, що посилання митного органу на відсутність заявки, як на відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена на умовах передплати за товар, не може бути підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленою декларантом. Витребування митним органом комерційної пропозиції та замовлення до зовнішньоекономічного контракту №1572-09 від 15.07.2022 є зайвим та безпідставним, тому що вони не містять в собі інформації, яка може вплинути на визначення митної вартості, в них немає таких даних, які б не містилися в інших комерційних (первинних) документах, які вже надані декларантом.
Щодо зауваження митного органу про ненадання до декларації заявки до договору надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування №1-03 від 01.01.2021, укладеного між ПРАТ «ІНГЗК» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ», позивач зазначив, що надання декларантом заявки на перевезення не може розглядатися, як обов`язковий документ до декларації, оскільки відомості про склад послуги визначені й в рахунку-фактурі №000000946 від 14.11.2022. Зазначений документ містить перелік найменувань послуг та їх ідентифікуючі ознаки. Крім того, в подальшому при коригуванні митної вартості товару ця господарська операція не враховувалася та не мала вплив на суму коригування.
Крім того, з посиланням на постанову Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №320/2455/19, позивач зазначив, що наявність недоліків у банківський виписці не може бути підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленою декларантом, не може викликати сумніву щодо фактичного здійснення оплати, адже саме постачання товару, відповідно до умов Контракту відбувається за умови внесення покупцем 100 % передоплати за товар. У банківській виписці є посилання на інвойс-проформу, яка виставлені постачальником у відповідності до Специфікації №2, на підставі якої проведено 100% передоплату за товар. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.
На думку позивача, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110080/2022/100025/1 від 25.11.2022 винесено на підставі хибних, необ`єктивних висновків, та з порушенням вимог законодавства, а тому є протиправним тому підлягає скасуванню, а у зв`язку із цим скасуванню підлягає також і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2022/000313.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито в адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами статті 262 КАС України; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідача для залучення до матеріалів справи додаткові докази та встановлено строк для їх подання; встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
За даними КП «ДСС» копію ухвали про відкриття провадження 24.05.2023 о 23:18 надіслало одержувачам ОСОБА_1 (представнику позивача) та Дніпровській митниці за допомогою підсистеми «Електронний суд» в їх електронний кабінет, а копію адміністративного позову відповідачу 08.05.2023, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву з урахуванням ч.6 ст.251 КАС України до 09.05.2023.
08.06.2023 через систему «Електронний суд» від Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні.
Позивач скористався правом надання відповіді на відзив, яку направив суду 14.06.2023, заперечивши доводи відповідача, зокрема, позивач вважає, що митному органу при здійсненні митного оформлення товару, надано достатні, в розумінні закону, документи, що у сукупності підтверджують всі складові заявленої ним митної вартості товару за ціною договору і наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність. У той же час, сформульовані митним органом сумніви щодо достовірності і належності наданих документів є необґрунтованими.
За правилами ст.262 КАС України адміністративна справа мала бути розглянута до 14.07.2023, проте з урахуванням перебування головуючого судді Юхно І.В. у відпустці та на лікарняному в період з 05.06.2023 по 23.07.2023 суд на підставі положень ч.6 ст.120 КАС України розглядає справу в перший робочий день 24.07.2024.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
15.07.2022 між Приватним акціонерним товариством «Інгулецький Гірничо-збагачувальний комбінат» (Україна, покупець) та компанією «Промар» ООД (м. Бургас, Болгарія, постачальник) укладено договір поставки №1572-09, відповідно до якого покупець замовляє, а постачальник зобов`язується поставити товар у вигляді та розмірі згідно з додатком № 1, оферта, та у кількості, згідно з письмовим замовленням покупця сіль «Tarric Code» - 25010091.
Пунктом 3.1 договору визначено, що постачання товарів проводиться на основі конкретної заявки покупця за договором, оформленої у вигляді письмового замовлення. Транспортування та транспортні витрати здійснюються та оплачуються покупцем (пункт 5.1 договору). За поставлений товар покупець зобов`язується сплатити ціну згідно з додатком 1 оферта, що є невід`ємною частиною договору. Валюта договору - євро (пункт 6.1 договору).
Згідно з пунктом 6.2 договору, ціна товару визначається за умовою поставки FCA м.Бургас, тобто франко перевізник (обумовлене місце), продавець постачає товар, готовий для вивезення, на зазначене місце, у разі на власний склад у м.Бургас, навантажений на транспортний засіб, наданий покупцем.
Відповідно до пункту 2 Специфікації №2 поставка товару здійснюється на умовах FCA (Бургас, Болгарія) Інкотермс-2010, пунктами 4, 5 Специфікації №2 визначені умови оплати 100% передоплата, поставка товару здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту перерахування 100% передоплати за товар.
З метою здійснення перевезення товару, ПРАТ «ІНГЗК» укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ» договір №1-03 від 01.01.2021 про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування. Перевезення товару здійснено згідно укладеного 04.03.2020 ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ» з ТОВ «ЛАКІТРЕЙДГРУПП» договору №АП-211 про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування (одноразові перевезення).
- сертифікат якості №31-18/17.11.2022 від 07.11.2022;
- пакувальний лист б/н від 17.11.2022;
- автотранспортна накладна №697229 від 17.11.2022;
- банківський платіжний документ - виписка від 31.10.2022;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №000000946 від 14.11.2022;
- договір №1572-09 від 15.07.2022;
- специфікація №2 від 07.09.2022;
- договір про перевезення №1-03 від 01.01.2021; №АП-211 від 04.03.2020;
- лист №09/3776 від 17.08.2022;
- копія митної декларації країни відправлення №22BG001008AA525637 від 17.11.2022.
Митним органом направлено повідомлення декларанту про необхідність надання додаткових документів, у якому зазначено:
- відповідно до п.6.2 контракту №1572-09 від 15.07.2022 товар постачається на умовах поставки FCA. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Також, договір про перевезення №1-03 від 01.01.2021 про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування товарів замовника ПРАТ «Інгулецький ГЗК» у розділі 1 «Обов`язки сторін» п.2.2.18, зобов`язує виконавця ТОВ «Метінвест-Шіппінг» надавати інформацію щодо вартості страхування вантажу під час здійснення міжнародного перевезення яка не була включена до вартості послуг з перевезення вантажу за межами території України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів відсутні відомості щодо наявності/відсутності витрат на страхування вантажу;
- договір №1-03 від 01.01.2021 про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування товарів замовника ПРАТ «Інгулецький ГЗК» виконавцем ТОВ «Метінвест-Шіппінг» передбачає надання транспортно-експедиційних послуг. Проте, у наданому ТОВ «Метінвест-Шіппінг» на підставі цього договору рахунку на оплату №000000946 від 14.11.2022 відсутні відомості про витрати на транспортно-експедиційне обслуговування при наявності складової винагорода експедитора 0,5% від загальної суми перевезення;
- відповідно до пункту 2.2.2 договору про перевезення №1-03 від 01.01.2021 «виконавець зобов`язаний підтвердити прийняття заявки, направленої замовником відповідно до пункту 1.2 цього договору». Даний документ декларантом не наданий;
- згідно з пунктом 3.1 контракту №1572-09 від 15.07.2022 постачання товару проводиться на основі конкретної заявки покупця за договором, оформленою у вигляді письмового замовлення. Відповідно п.4.6 угоди копія підтвердженого замовлення є документом що надаються покупцю при передачі товару на складі постачальника. Інформація у зазначених документах може вплинути на визначення митної вартості товару, однак декларантом до митного оформлення не подані;
- в наданій банківській виписці від 31.10.2022 відсутнє посилання на Додаток (Специфікація) №2 до угоди №1572-09 від 15.07.2022;
- графа 27: ціна товару 2310; графа 28: розрахована декларантом митна вартість товару: валюта євро, курс 38,071600, сума у валюті 3559,51, сума у грн 135516,40; графа 29: код МВВ декларанта 1;
У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів наведено обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості:
- за результатами контролю автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД від 25.11.2022 №UA110080/2022/0044813 було згенеровано в тому числі обов`язкову форму контролю: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів. Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару»;
- відповідно до пункту 4.1 статті 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Положеннями статті 52 МК України декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, зобов`язано подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
- за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, встановлено наступне:
- згідно з пунктом 2 статті 53 Кодексу, серед документів, що підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- відповідно до пункту 6.2 контракту №1572-09 від 15.07.2022 товар постачається на умовах поставки FCA. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Також, договір №1-03 від 01.01.2021 про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування товарів замовника ПРАТ «Інгулецький ГЗК» у розділі 1 «Обов`язки сторін» п.2.2.18, зобов`язує виконавця ТОВ «Метінвест-Шіппінг» надавати інформацію щодо вартості страхування вантажу під час здійснення міжнародного перевезення яка не була включена до вартості послуг з перевезення вантажу за межами території України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо наявності/відсутності витрат на страхування вантажу;
- договір №1-03 від 01.01.2021 про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування товарів замовника ПРАТ «Інгулецький ГЗК» виконавцем ТОВ «Метінвест-Шіппінг» передбачає надання транспортно- експедиційних послуг. Проте, у наданому ТОВ «Метінвест-Шіппінг» на підставі цього договору рахунку на оплату №000000946 від 14.11.2022 відсутні відомості про витрати на транспортно-експедиційне обслуговування при наявності складової винагорода експедитора 0,5% від загальної суми перевезення;
- відповідно до пункту 2.2.2 договору №1-03 від 01.01.2021 «виконавець зобов`язаний підтвердити прийняття заявки, направленої замовником відповідно до пункту 1.2 цього договору. Даний документ декларантом не наданий;
- згідно пункту 3.1 контракту №1572-09 від 15.07.2022 постачання товару проводиться на основі конкретної заявки покупця за договором, оформленою у вигляді письмового замовлення. Відповідно до пункту 4.6 угоди копія підтвердженого замовлення є документом що надаються покупцю при передачі товару на складі постачальника. Інформація у зазначених документах може вплинути на визначення митної вартості товару, однак декларантом до митного оформлення не подані;
- враховуючи викладене та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МК України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пункту 3 статті 53 МК України, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 7) транспортні документи (які підтверджують розрахунки перевізника); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- згідно з пунктом 6 статті 53 МК України декларанту повідомлено, що за власним бажанням він може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Консультацію проведено;
- 25.11.2022 електронним повідомленням надіслано відмову від надання додаткових документів;
- враховуючи відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, витрат на страхування, підтвердження ціни у країні експорту, ціни що фактично сплачена, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосованим, відповідно до частини шостої статті 54 та частини другої статті 58 Кодексу;
- на підставі пункту 5 статті 55 МК України в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів, здійснено контроль співставлення. У митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а) та 2б). Враховуючи положення статті 61 МК України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) та 2б) згідно статей 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню;
- до оцінюваного товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару;
- визначена митна вартість товару №1 ґрунтується на раніше визначеній митній вартості, співставної з оцінюваною з урахуванням країни походження Туніс, опису товару, виробника товару, вагових обсягів, оформлених за ЕМД від 21.09.2022 №UA100320/2022/390009 на рівні 0,2503 євро/кг;
- у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято рішення про коригування митної вартості від 25.11.2022 №UA110080/2022/100025/1.
У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості Митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110080/2022/000313, якою відмовлено у митному оформлення (випуску) товарів.
За результатом розгляду наданих пояснень та документів митний орган повідомив декларанта про те, що, надані документи не спростовують розбіжностей та про відсутність даних щодо заявленої декларантом за основним методом митної вартості товару.
Не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови у митному оформлення (випуску) товарів, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України; далі - МК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 7 МК України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами статті 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до статті 337 МК України.
Оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом.
Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Згідно із частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення Декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих Декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що для митного оформлення декларантом подані документи для випуску у вільний обіг (ІМ 40) товару (сілі), митна вартість якого визначена за ціною договору, а митницею скориговано митну вартість такого товару із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.
Неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості товару ґрунтується на:
- відсутності відомостей щодо наявності/відсутності витрат на страхування вантажу, коли як договір №1-03 від 01.01.2021 у п.2.2.18 зобов`язує виконавця ТОВ «Метінвест-Шіппінг» надавати інформацію щодо вартості страхування вантажу під час здійснення міжнародного перевезення яка не була включена до вартості послуг з перевезення вантажу за межами території України;
- відсутності у наданому ТОВ «Метінвест-Шіппінг» рахунку на оплату №000000946 від 14.11.2022 відомостей про витрати на транспортно-експедиційне обслуговування при наявності складової винагорода експедитора 0,5% від загальної суми перевезення;
- відсутності підтвердження заявки згідно з пунктом 2.2.2 договору №1-03 від 01.01.2021;
- відсутності заявки (письмового замовлення) покупця згідно з пунктом 3.1 договору №1572-09 від 15.07.2022;
- відсутності документального підтвердження ціни що фактично сплачена на умовах передплати за товар;
- не підтвердженні рівня вартості транспортної складової у копії митної декларації країни відправлення (статистична вартість товару 7024,96 лев) заявленому декларантом рівню за митною декларацією №UA110080/2022/004481.
Суд зазначає, що вимога митного органу щодо необхідності підтвердження витрат на страхування є помилковим, оскільки поставка товарів згідно договору №1572-09 від 15.07.2022 здійснювалася на умовах FСА. Відповідно до умов поставки FСА страхування товару не є обов`язковим, тому при такій поставці сторони контракту самі вирішують чи бажають вони здійснити страхування та в якій мірі. Отже, відповідачем заявлено безпідставну вимогу щодо підтвердження витрат на страхування, оскільки матеріалами справи не підтверджується понесення додаткових витрат на страхування, які могли би вплинути на митну вартість товару. При цьому митному органу була надана інформаційна довідка ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ» від 23.11.2022 вих.№639/ОД, згідно з якою страхування вантажу не здійснювалося та не є обов`язковим.
Зауваження митного органу щодо ненадання підтвердження прийняття заявки перевізником ТОВ «Метінвест-Шіппінг» суд вважає необґрунтованими, оскільки таке прийняття заявки жодним чином не підтверджує вартості та факту виконання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом та транспортно-експедиційного обслуговування, отже витребування такого документа є безпідставним. Суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до умов договору заявка до договору складається у електронному вигляді, а надання декларантом заявки на перевезення не може розглядатися, як обов`язковий документ до декларації, так як відомості про склад послуги визначаються безпосередньо у рахунку-фактурі №000000946 від 14.11.2022.
Щодо доводів відповідача про відсутність заявки покупця, суд зазначає, що згідно з пунктом 3.1 договору №1572-09 від 15.07.2022 постачання товарів проводиться на основі конкретної заявки покупця за договором, оформленої у вигляді письмового замовлення. При цьому, пунктом 4.6 зазначеного договору визначено перелік документів, що супроводжують виконане замовлення та складаються постачальником, яким вказана заявка не передбачена. Вказана заявка безпосередньо не може підтверджувати або спростовувати заявлену митну вартість партії товару, отже, вимога митного органу щодо надання такого документу не є обґрунтованою.
Надаючи оцінку доводам сторін щодо недоліків банківської виписки від 31.10.2022, зокрема заповнення графи про призначення платежу, суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Постачання партії товару відбувалось за умови внесення покупцем 100% передоплати за товар, при цьому у банківській виписці є посилання на інвойс-проформу складену постачальником у відповідності до Специфікації №2, на підставі якої й проведено 100% передоплату за товар. За наявності інших документів, підтверджуючих заявлену митну вартість, зазначення митним органом про наявність сумнівів у правильності визначення митної вартості у такому випадку не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 10.05.2023 справі №815/1780/17, подані до митного оформлення товарів інвойси є розрахунково-платіжними документами, в яких покупцю виставляються суми до сплати, та міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.
Крім того, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Також суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Отже, фактична оплата або не оплата за отриманий позивачем товар не впливає на його митну вартість.
Аналізуючи зауваження митного органу про рівень вартості транспортної складової у копії митної декларації країни відправлення, суд зазначає, що є обґрунтованими доводи позивача про те, що єдиним документом, що підтверджує ціну товару у країні експорту є зовнішньоекономічний контракт, в якому сторони погодили вартість товару, та яку позивач сплатив, отже митний орган безпідставно самостійно розрахував статистичну вартість товару у експортній декларації та дійшов висновку, що заявлена декларантом митна вартість товару є нижчою.
Щодо конвертації валют Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 справі №140/6689/20 вказував, що оскільки конвертація валют здійснювалася на території ЄС та на основі даних банківської системи ЄС то Держмитслужба не може вказувати на можливість неточностей з боку української компанії.
Таким чином, у сукупності встановлених обставин, є обґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.
З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що декларант подав усі наявні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.
Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, та транспортні витрати, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлені, наявність підстав для коригування митної вартості товару відповідачем не доведена.
У зв`язку з встановленням підстав для скасування рішення про коригування митної вартості також підлягає задоволенню позовні вимога про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2022/000313.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
У даній справі позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його повністю з присудженням на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених судових витрат на сплату судового збору у розмірі 4294,40 грн.
Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про визначення митної вартості товарів №UA110080/2022/100025/1 від 25.11.2022, прийняте Дніпровською митницею.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2022/000313, прийняту Дніпровською митницею.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4294,40 грн (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири гривні 40 копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно із частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно