Справа № 160/1302/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/1302/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року (суддя Луніна Олена Станіславівна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 06 від 02.01.2024, яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком № 2 відповідно до п. б) ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 01 січня 2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 06 від 02.01.2024, яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 23.02.1993 по 30.04.2001, з 01.06.2009 по 30.06.2009 до пільгового стажу за Списком №2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, та з урахуванням висновків суду у цій справі. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 01.01.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка в порядку перерозподілу була передана на розгляд до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно з рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області від 02.01.2024 № 06, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку. Крім того, за результатом розгляду заяви та наданих документів, до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 не зараховано період роботи з 23.02.1993 по 30.04.2001 у якості поверхневого учня лампівника, лампівника за довідкою від 30.01.2013 № 28, яка видана ДП «Кривбасшахтозакриття», оскільки вона не відповідає додатку № 5, не містить посилання на списки, чинні на момент роботи особи та первинні документи, на підставі яких видано довідку, підпису головного бухгалтера та начальника відділу кадрів. До страхового та пільгового стажу позивача за Списком № 2 не зараховано період роботи з 01.06.2009 по 30.06.2009 у ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» у зв`язку з відсутністю відомостей про нарахування заробітної плати та сплату підприємством страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Вважаючи протиправним таке рішення, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що в жовтні 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV розділом XIV-1, який містить, зокрема, пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий у 55 років.

Тобто вищенаведені закони явно суперечать один одному, а тому правове регулювання спірного питання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує належний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року під час розгляду зразкової адміністративної справи № 360/3611/20.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відмова Управління ПФУ в призначенні пенсії ОСОБА_1 з підстав недосягнення пенсійного віку, є протиправною.

Щодо не зарахування до пільгового трудового стажу позивача періоду роботи з 23.02.1993 по 30.04.2001 на посаді поверхневого учня лампівника, лампівника, суд апеляційної інстанції виходить з приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що остання в період з 23.02.1993 по 30.04.2001 працювала на шахті ім. Артема на посаді поверхневого учня лампівника, лампівника.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що записи в трудовій книжці містять інформацію, що в спірному періоді позивач працювала на посаді поверхневого учня лампівника, лампівника, тобто підтверджують пільговий характер робіт.

Крім того, надана позивачем довідка ДП «Кривбасшахтозакриття» № 28 від 30.01.2013 містить інформацію, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день зі шкідливими умовами праці поверховим учнем лампівника, лампівником в період з 23.02.1993 по 30.04.2001.

При цьому суд звертає увагу, що професія лампівник передбачена позицією 2010100а-13357 підрозділу 1а розділу І Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Отже, не зарахування відповідачем спірного періоду роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є протиправним.

Щодо не зарахування до пільгового трудового стажу позивача періоду роботи з 01.06.2009 по 30.06.2009 у ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» з підстав відсутності відомостей про нарахування заробітної плати та сплату підприємством страхових внесків до Пенсійного фонду України суд зазначає таке.

Записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що остання працювала лампівником, зокрема в період, з 16.01.2003 по 19.04.2012.

Статтею 106 Закону № 1058-ІV передбачено відповідальність страхувальників, банків, організацій, що здійснюють виплату і доставку пенсій, та їх посадових осіб. Зокрема, п. 7 ч. 16 вказаної статті передбачає, що виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача, а відтак, навіть внаслідок невиконання ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України, позивач не може бути позбавлений соціальної гарантії на призначення пенсії із врахуванням трудового стажу, здобутого на вказаному підприємстві.

Відтак, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року в адміністративній справі № 160/1302/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 20 серпня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 20 серпня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров