Справа № 537/179/24
Суддя: ФАДЄЄВА С. О.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/12/2024
Справа № 537/179/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2024 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участі секретаря Супруненко О.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Запорожця Б.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коваленко Вікторії Андріївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить скасувати постанову серії БПБ № 587336 від 29.12.2023, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., провадження у справі закрити та стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На обґрунтування позову зазначив, що 29.12.2023 інспектором взводу 2 роти 3 БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області Коваленко В.А. винесена відносно нього, ОСОБА_1 , постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 587226. Відповідно до постанови 29.12.2023 о 14 год. 11 хв. у м. Кременчуці по вул. Шевченка, 19/3 водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на поєднання червоного і жовтого сингалів світлофора, що забороняє рух, чим порушив вимоги п.п.8.7.3.є ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Важає, що оскаржувана постанова складена з порушенням законодавства, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Звернув увагу, що жодних правил він не порушував, а тому у працівників поліції не було підстав для винесення відносно нього постанови, так як він розпочав рух на дозволений сигнал світлофору. На його, ОСОБА_1 , вимогу під час розгляду справи надати докази, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення інспектор лише надала йому для огляду відеозапис зі свого власного телефону, на що він почав заперечувати, так як є офіційні джерела для зібрання відеозаписів патрульних, а саме бодікамери нагрудні та відео з відеореєстратора службового автомобіля. Звернув увагу, що на відеозаписі, неналежному та недопустимому доказі, який йому надала патрульна зі свого власного телефону, не було факту порушення ним ПДР. При цьому у постанові вказано камери, відео зі службового відеореєстратора, які йому під час складення постанови для ознайомлення надані не були. Цим самим інспектором було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушено його право на захист. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Відповідачем, Департаментом патрульної поліції, надіслано до суду відзив на адміністративний позов. У відзиві відповідач позов не визнав, вказав, що твердження позивача про те, що він жодних правил не порушував, а тому у працівників поліції не було підстав для винесення відносно нього постанови, слід сприймати критично, оскільки з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі вбачається, як транспортний засіб під керуванням позивача, рухаючись в крайній лівій смузі, при наближені до регульованого перехресті вул. Миколаївської та вул. Шевченка в м. Кременчук здійснює зупинку після дорожньої розмітки 1.12 «Стоп-лінія» в порушення вимог п.п.8.10 (час 14:10:53) та при ввімкненні червоного в поєднанні із жовтим сигналом світлофора водій розпочинає рух (час 14:11:17. Вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від кримінальної відповідальності. Інспектором дотримано процедури розгляду адміністративної справи, повідомлено про причину зупинки, встановлено особу водія, повідомлено про виявлені правопорушення, роз`яснено особі, що притягується до відповідальності її права та обов`язки, в тому числі право на юридичну допомогу, розглянуто справу та винесено постанову. З урахуванням викладеного просив відмовити позивачу у задоволені позову.

Відповідачем інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коваленко В.А. надано відзив, який за своїм змістом аналогічний відзиву відповідача Департаменту патрульної поліції.

У судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що у зазначений у постанові час та місці він, керуючи автомобілем, зупинився перед перехрестям на червоний сигнал світлофору. Переїхав перехрестя саме на зелений сигнал світлофору, а не на заборонений, як зазначено у протоколі. Вказав, що інспектором були пред`явлені докази ніби-то вчиненого ним порушення на особистому телефоні, а тому цей доказ є недопустимим. Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні просив відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Вказав, що всі докази порушення позивачем ПДР України зафіксовані на відеореєстраторі, який знаходився у службовому автомобілі. Інспектор демонстрував електронний доказ через телефон, що не є порушенням законодавства.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коваленко В.А. у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача Департаменту патрульної поліції, третю особу, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: як зокрема порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122).

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення саме від імені органів Національної поліції. Тобто, відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі №181/581/17 у подібних правовідносинах.

Згідно з п.п. 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року за № 73, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку. Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції). Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Отже при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори чи управління, які є структурними підрозділами відповідного органу, діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, а саме Департаменту патрульної поліції. Оскільки інспектор є посадовою особою управління ДПП, а Управління патрульної поліції в Полтавській області - є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не є окремою юридичної особою, відповідно до ст. 43 КАС України вони не мають адміністративної процесуальної правосуб`єктності та не можуть виступати самостійними відповідачами по справі.

Тобто інспектор взводу 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коваленко В.А., залучений до участі у справі позивачем, як відповідач, не є належним відповідачем у справі, а тому у задоволенні вимог до нього слід відмовити.

Належним відповідачем, рішення якого оскаржує позивач, у даній справі є Департамент патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. В силу п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана встановити наявність складу правопорушення, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено судом постановою інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коваленко В.А. від 29.12.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно з копії постанови 29.12.2023 о 14 год. 11 хв. в м. Кременчук по вул. Шевченка, 19/3 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на поєднання червоного та жовтого сигналів світлофора, що забороняє рух, чим порушив п.п.8.7.3 «є» ПДР України.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом п.8.7.3 «є» ПДР України передбачено, що поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Суд вважає, що вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, хоча і заперечується порушником, проте підтверджується наданими відповідачем та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, почав рух на перехресті на поєднання саме червоного і жовтого сигналів світлофора, які забороняють рух. При цьому не має значення той факт, що закінчив проїзд перехрестя ОСОБА_1 вже на зелений сигнал світлофору.

У силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 31 Закону України "Про національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 цього Закону, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція). За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

У оскаржуваній постанові зазначені відомості про технічні засоби, якими здійснювалвся відеозапис, отже наданий відповідачем відеозапис події може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення, відповідає критеріям належності та допустимості, одержаний з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи. При цьому немає значення, на якому саме технічному приладі демонструвався доказ позивачеві особою, яка складала постанову.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Виходячи з викладених правових положень, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем доведено, що прийняте службовою особою рішення є правомірним, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.72, 77, 79, 90, 241, 246, 271, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Коваленко Вікторії Андріївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Фадєєва С.О.

Повний текст рішення складено 20.08.2024