Справа № 480/8731/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2024 року Справа № 480/8731/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/8731/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного виконавця Зарічного ВДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Табули Юлії Олександрівни, Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов,
Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного виконавця Зарічного ВДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Табули Юлії Олександрівни, Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просять суд:
Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних постанов позивачі зазначили, що у разі відкриття кілька разів виконавчого провадження по одному і тому ж виконавчому листу, або кількох виконавчих проваджень стосовно кількох солідарних боржників, виконавчий збір у розмірі 10% стягується один раз пропорційно стягнутим кожного разу відкритому виконавчому провадженню або по кожному із солідарних боржників по одному і тому ж судовому рішенню. Отже, спроба стягнення виконавчого збору по одному і тому ж судовому рішенню стосовно 4-х солідарних боржників по 10% стягнутої судом грошової суми є зловживання правом та прямо суперечить правовим висновкам Верховного Суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного виконавця Зарічного ВДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Табули Юлії Олександрівни, Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов повернуто позивачам.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 07.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. 268, 269, 270-272, 287 КАС України та призначено судове засідання на 19.03.2024 об 11 год. 00 хв.
Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві відповідач зазначив, що оскаржувані постанови прийняті в порядку та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.
Ухвалою суду від 19.03.2024, занесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні до 11 год. 00 хв. 28.03.2024.
Ухвалою суду від 28.03.2024 задоволено клопотання позивачів та відкладено розгляд справи на 11 год. 00 хв. 18.04.2024.
Ухвалою суду від 18.04.2024 відкладено розгляд справи на 11 год. 00 хв. 02.05.2024.
В подальшому, ухвалою суду від 02.05.2024 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №591/30/15-ц за наслідками розгляду заяв про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Ухвалою суду від 05.08.2024 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 13.08.2024 об 11 год. 00 хв.
В судове засідання 13.08.2024 позивачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, подали суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі у зв`язку з загостренням бойових дій у Сумському районі та на прилеглих територіях.
Представники відповідачів, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до заяви про примусове виконання на кожного солідарного боржника було відкрито виконавче провадження.
В межах виконавчого провадження державним виконавцем Печняк Ю.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
В межах вказаного виконавчого провадження разом з цим державним виконавцем Печняк. Ю.В. 29.12.2020 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
Разом з цим, державним виконавцем постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження, керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 19.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№64448696.
В межах виконавчого провадження керуючись ст. 3, 27, 28, 40 Закону України «Про виконавче провадження» 08.07.2016 державним виконавцем Грибачовою С.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
В межах виконавчого провадження державним виконавцем Печняк Ю.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Разом з цим, державним виконавцем постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження, керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 19.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№64448800.
В межах виконавчого провадження державним виконавцем Печняк Ю.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
В межах вказаного виконавчого провадження разом з цим державним виконавцем Печняк. Ю.В. 29.12.2020 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
Разом з цим, державним виконавцем постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження, керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 19.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№64448727.
В межах вказаного виконавчого провадження разом з цим державним виконавцем Печняк. Ю.В. 05.02.2020 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
В межах виконавчого провадження державним виконавцем Печняк Ю.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Разом з цим, державним виконавцем постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження, керуючись ст 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 19.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№64449060.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма вказує на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1404-VIII).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт перший частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).
Пунктом першим частини першої статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За змістом частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з частиною 3, 4 статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Випадки, коли виконавчий збір не стягується визначені ч.5 ст. 27 Закону №1404-VIII.
Разом з тим, обов`язок щодо стягнення виконавчого збору виникає у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.
Відповідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Так, Законом № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження починається примусове виконання рішення суду, за яке передбачено стягнення виконавчого збору у визначеному законом розмірі.
Положенням частини 3 статті 40 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.
Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту того, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом № 1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.
За визначенням частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону № 1404-VІІІ, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 Закону № 1404-VІІІ)
Зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому, виконавець одночасно із відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.
Так, відповідно до пункту 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону (далі Інструкція №512/5).
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.
Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).
Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).
До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.
Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9 - 15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Крім того, у вищевказаній ухвалі суддя зазначив, що боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в добровільному порядку виконали рішення суду від 23 березня 2015 року, яке набрало законної сили, та сплатили заборгованість за кредитним договором № 0264/07/17-N від 22 січня 2008 року.
У довідці нового кредитора ОСОБА_5 від 10 квітня 2019 року вказана особа підтвердила той факт, що у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутня заборгованість за вище вказаним кредитним договором.
Як вже зазначилося судом, мало місце добровільне та фактичне виконання позивачами рішення суду як боржниками судового рішення.
Відповідачем не надано суду жодних належних доказів про вжиття заходів примусового виконання рішень, передбачених ст.10 Закону №1404-VIII, за спірним виконавчим провадженням.
Вказане свідчить про відсутність підстав для стягнення з позивачів як боржників за виконавчим провадженням виконавчого збору, а тому спірні постанови підлягають скасуванню.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 3, 6-10, 132, 241, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного виконавця Зарічного ВДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Табули Юлії Олександрівни, Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик