Справа № 380/25798/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/25798/23 пров. № А/857/7652/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року (головуючий суддя Мричко Н.І., м. Львів) у справі №380/25798/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №04 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.05.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 09.11.1986 року по 13.12.1986 року, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 03.05.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 09.11.1986 року по 13.12.1986 року, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області із врахуванням проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач при поданні заяви про перерахунок пенсії на підставі довідки від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 не надав первинних документів на підставі яких видана ця довідка. Також вказує, що така довідка не відповідає формі довідки, яка затверджена наказом Міністерства соціальної політики від 03.09.2012 №536. Вважає, що підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі поданої довідки немає.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду залишити без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Львівською обласною державною адміністрацією.

Позивачу з 21.10.2021 призначено пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування збитків) відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. При призначенні пенсії не враховано заробітну плату, оскільки у матеріалах пенсійної справи була відсутня довідка встановленої форми про заробітну плату за роботу у зоні відчуження.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 03.05.2023 №3261 про перерахунок пенсії Зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 09.11.1986 по 13.12.1986.

За принципом екстериторіальності заяву позивача передано для розгляду до ГУ ПФУ в Харківській області, яке прийняло рішення від 05.05.2023 №04, яким відмовило у перерахунку пенсії. Таке рішення мотивоване тим, що довідка про заробітну плату потребує підтвердження первинними документами.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон України № 796-XII).

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно пункту 7 вказаного Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Як вже було встановлено позивач до заяви про перерахунок пенсії від 03.05.2023 №3261 долучив довідку Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 09.11.1986 по 13.12.1986.

Апелянт зазначає, що при поданні заяви про перерахунок пенсії на підставі довідки від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 позивач не надав первинних документів, на підставі яких видана ця довідка.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що у наведеній довідці вказано, що така видана з урахуванням перерахунку грошового утримання за роботу в зоні ЧАЕС на підставі постанови ЦК КПРС №524-156 від 07.05.1986, Наказу МВС СРСР №0130 від 11.05.1986.

У розрахунок включена премія на підставі постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, постанови Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10.06.1986 №207-7, Наказу МВС СРСР від 30.07.1986 №0189.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, листом від 08.09.2023 №2801-5747/5807 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області повідомило позивача про те, що Головним управлінням видано довідку від 02.05.2023 №37-ДВ/5807, в якій проведено розрахунок грошового утримання відповідно до зон та періодів перебування та участі у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Розрахунок проведений на підставі довідки від 02.05.2023 №3/92 про підтвердження періоду перебування позивача та участі у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до наказу ГУ МНС України у Львівській області від 25.07.2005 №161 Про перерахунок грошового утримання за роботу в зоні ЧАЕС у 1986-1987 роках. Розрахунково-платіжні відомості та інші касові та банківські документи про виплату заробітної плати та грошового забезпечення, відповідно до пункту 315 наказу Головного архівного управління при КМУ від 20.07.1998 №41 зберігаються 3 роки після ревізії, після чого підлягають знищенню. У зв`язку з цим, надати документи, які б підтверджували виплату під час роботи в зонах відчуження ЧАЕС неможливо через їх відсутність.

Отже, відсутність у довідці від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 посилання на первинні документи про виплату грошового забезпечення за період з 09.11.1986 по 13.12.1986 обумовлена знищенням відповідних документів.

Колегія суддів констатує, що позивач не може нести відповідальність та отримувати негативні наслідки у вигляді неналежного соціального забезпечення за незбереження відповідним державним органом відомостей про фактично нараховані та виплачені йому суми грошового забезпечення за період участі у роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, ГУ ПФУ у Львівській області провело перевірку достовірності відомостей, відображених у спірній довідці, за результатами якої складено акт від 29.05.2023 №1300-6002-1/6583, у якому встановлено відсутність таких розбіжностей.

Судом першої інстанції слушно зауважено, що при проведенні перевірки використано, зокрема, особову картку позивача за 1986 рік, в якій зазначено, що відповідно до наказу №070 позивач прийнятий пожежником СВПЧ-4 з 28.02.1986 і його посадовий оклад за листопад та грудень 1986 становив 150,00 крб.

Водночас, апелянт покликається на акт від 24.10.2023 №1300-6002-1/12792, складений за результатами перевірки достовірності та обґрунтованості довідки від 02.05.2023 №37-ДВ/5807, в якому зазначено про не відображення виплат за періоди роботи з 09.11.1986 по 13.12.1986 в особовій картці на грошове забезпечення.

Апеляційний суд такі твердження не приймає до уваги і погоджується з судом першої інстанції, що пенсійний орган після проведення перевірки достовірності та обґрунтованості довідки від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 з незрозумілих причин повторно провів перевірку такої довідки та прийшов до інших суперечливих висновків.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність відмови ГУ ПФУ в Харківській області у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 02.05.2023 №37-ДВ/5807 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 09.11.1986 по 13.12.1986 та, як наслідок, про скасування оскаржуваного рішення.

Решта доводів та заперечень скаржника висновків суду не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

За правилами статті 139 КАС України судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі №380/25798/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар