Справа № 160/29221/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
08.11.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Військова частина НОМЕР_2 , в якій позивач просить:
- визнати бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 стосовно не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 04.03.2023;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 04.03.2023 та вирішити питання про надання направлення на медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 за місцем лікування у ВМКЦ Схід (м. Дніпро) або до КНП «Криворізька міська лікарня №17» для встановлення ступеня придатності до військової служби з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обґрунтування позову, вказує, що є військовослужбовцем, що проходив лікування після отриманої травми. Разом з тим, не закінчивши проходження ВЛК був відкликаний для продовження проходження військової служби. Позивач звернувся до відповідача з рапортом про направлення його на ВЛК для визначення придатності для військової служби, разом з тим жодної відповіді не отримав, що у обумовило звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 15.11.2023 направлено на адресу відповідача: АДРЕСА_1 .
Поштовий конверт повернувся до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Також ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року та позовна заява з додатками, направлена Військовій частини НОМЕР_1 в її електронний кабінет, що підтверджено довідками про доставку електронного листа від 22.11.2023 року та 28.03.2024 року.
Відповідач не скористався правом на надання відзиву на адміністративний позов.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року та позовна заява з додатками, направлена Військовій частини НОМЕР_2 в її електронний кабінет, що підтверджено довідками про доставку електронного листа від 22.11.2023 року та 08.11.2023 року.

Третя особа правом на надання пояснень на адміністративний позов не скористалась.

Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 , солдат військової служби за призовом, призваного 26.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 .

03.09.2022 позивач отримав вибухову травму, відповідно до Довідки про обставини травми від 18.10.2022. ЗЧМТ: струс головного мозку. Акубаротравма. Вестебуло-атактичний синдром, цефалгічний синдром. Посттравматична двобічна нейросенсорна приглухуватість справа II ступеню, зліва III ступеня. Посттравматичний неврит слухового нерву.

За обставин під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, в районі н.п. Ольгіно внаслідок ворожого обстрілу. Під час отримання поранення перебував в засобах індивідуального захисту - бронежилет та каска. В тверезому стані.

Підставою для надання довідки: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27 вересня 2022 року №698.

Після отримання травми. Позивач проходив лікування у КНП «Криворізька міська лікарня №17» з 03.09.2022 по 15.09.2022 з діагнозом: вибухова травма, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма.

В результаті проведеного лікування стан хворого поліпшився, головний біль зменшився, продовжує турбувати зниження слуху. Лікарем рекомендовано: спостереження військовим медиком за місцем проходження служби.

Після отриманих поранень та відповідного лікування, 25 січня 2023 року було проведено медичний огляд військово-лікарської комісією військовою частиною НОМЕР_3 , де, на підставі ст. 36 «а» графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у ВМКЦ СхідР (м. Дніпро).

26.01.2023 позивач почав проходити обстеження та ВЛК у м. Дніпро, військова частина НОМЕР_2 .

Так, відповідно до Картки обстеження та медичного огляду Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) пройшов: АДРЕСА_2 . Психіатр 17.02.2023.

Згідно до записів медичної картки обстеження у терапевта позивачем не пройдено.

Адвокатом позивача було надіслано адвокатський запит №4099 від 24.03.2023 до військової частини НОМЕР_2 , де адвокат просив надати йому:

- Інформацію та копію документів, про перебіг проходження ВЛК солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (дата початку проходження ВЛК та перелік спеціалістів у яких потребує ще обстеження ОСОБА_1 );

- Інформацію та копію документів, про причини та підстави для відмови для продовження проведення ВЛК відносно солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 (у разі їх наявності);

- Інформацію та копію документів, про поточний стан здоров`я солдата військової НОМЕР_1 ОСОБА_1 та про необхідність проведення додаткових обстежень для подальшого проходження ВЛК солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

- Інформацію та копію документів, про необхідність будь-якої реабілітації після отриманих травм під час виконання бойового завдання солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1

12.05.2023 адвокат позивача отримав письмову відповідь на запит від 24.03.2023 №4099 від Командира військової частини НОМЕР_2 , де було повідомлено: що солдат ОСОБА_1 26.01.2023 року був зареєстрований у військовій частині НОМЕР_2 для проходження військово-лікарської комісії. Станом на 06.03.2023 карту проходження ВЛК не здав, медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_2 не пройшов з невідомих їм причин, тому був знятий з ВЛК.

Висновок консиліуму від 06.03.2023: згідно з п. 6.19 Положення про лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2002 №402 проведення медичного огляду ВЛК в/ч НОМЕР_2 їх припинити з офіційним повідомленням командирів військових частин.

Командир військової частини НОМЕР_4 видав Наказ від 25.02.2023 року, в якому зазначено, солдата ОСОБА_1 , стрільця-санітара 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти, що 25 лютого 2023 року залишив самовільно частину.

З 25 лютого 2023 року вирішено виключити з видачі продуктів в натуральному вигляді та призупинити виплату грошового забезпечення. Підстава: доповідь-довідка №68 від 25.02.2023.

04.03.2023 позивачем було надіслано Рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 за допомогою застосунку «SIGNAL», так як позивачу не було відомо інформацію з адресою в/ч для кореспонденції, та такий розпорядок прийнятий для спілкування з командиром.

В даному рапорті позивач зазначив: свої анкетні дані, номер телефона та те що він чекає на подальші розпорядження стосовно його переміщення, оскільки у зв`язку з ротацією позивач не знає тимчасову дислокацію в/ч НОМЕР_1 та зазначає що він нікуди не втікав та ніде не ховається. Та додав до рапорту наступні документи:

Копію довідки ВЛК;

Копію медичної карти, яку йому видали в шпиталі;

Копія висновків додатків від лікарів шпиталю.

Однак відповіді на даний рапорт ані позивач, ані його представник так і не отримали, подальших розпоряджень позивач не отримував.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду рапорту на направлення його для огляду військово-лікарською комісією, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з підпунктом «б» пункту 6.1 глави 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Пунктом 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 визначено, що вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Положеннями статті 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Порядок розгляду заяв (клопотань) визначено, зокрема, в статті 15 зазначеного Закону, відповідно до якої, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не надав доказів отримання відповідачем спірного рапорту, та навіть доказів його направлення. Посилання на скерування рапорту через застосунок «SIGNAL» суд не може вважати належним доказом направлення рапорту.

Таким чином через відсутність доказів отримання відповідачем рапорту ОСОБА_1 суд не може вважати відсутність жодної відповіді на рапорт позивача протиправною бездіяльність з боку військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна