Справа № 332/2449/24
Суддя: Ретинська Ю. І.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2449/24
Провадження №: 2-а/332/25/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря Божко В.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - Чернової В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просила суд поновити строк на оскарження та скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі від 28.03.2023 серії АА № 00006775; від 27.06.2023 серії АА № 00010276, від 31.10.2023 серії АА № 00014314, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначається, що Інспекторами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті неправомірно винесено відносно неї як власника транспортних засобів наступні постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а саме:

1. постанова від 28.03.2023 серії АА №00006775 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 28.01.2024, за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WІМ-78. зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 105.510 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.3% (2,120 тон), при помилковому нормативному показнику 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,120 тон. Проте з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тони, відсутні жодні перевищення вагової норми;

2.постанова від 27.06.2023 серії АА №00010276 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 20.05.2023, за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WІМ -78. зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 105.510 д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,120 тон), при помилковому нормативному показнику 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,120 тон. Проте з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тони, відсутні жодні перевищення вагової норми;

3.постанова від 31.10.2023 серії АА №00010276 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 31.10.2023, за адресою М- 06, км 54+285, Київська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WІМ - 2, зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 105.510 д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,120 тон), при помилковому нормативному показнику 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,120 тони. Проте з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тони, відсутні жодні перевищення вагової норми.

У вказаних постановах зазначені відомості лише про тягач DAF ХF 105.510 д.н.з. НОМЕР_1 та навмисно не вказано щодо наявності трьох вісного напівпричепа-контейнеровоза KOEGEL, д.н.з. НОМЕР_2 , за наявності якого має враховуватися норма 44 тони.

Спірні постанови були винесені без її участі, хоча за наявності спірних питань, Інспектор Укртрансбезпеки не позбавлений права провести розгляд справи за передбаченою КУпАП процедурою.

Вказані постанови жодним способом Укртрансбезпекою їй не надсилались. Про їх існування позивачка довідався випадково на сайті Укртрансбезпеки 18.04.2024, після чого звернулась із запитом на отримання даних копій постанов. Копії постанов отримала 19.04.2024, у зв`язку із чим просила поновити строк для звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.05.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному порядку з викликом (повідомленням) сторін, визначено сторонам строки для подання відзиву, письмових заяв по суті справи.

Представником відповідача 09.05.2023 було подано відзив на позовну заяву у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Зауважила на тому, що позивачем не надано доказів перевезення позивачкою контейнеру із відповідним маркуванням. Конструкція вантажних контейнерів повинна відповідати ряду встановлених вимог. Так, на фотознімках, долучених до матеріалів справи, видно, що у транспортного засобу, який проходить рамку вагового контролю, відсутні фітинги, а також маркування, які передбачені Міжнародними договорами та п. 17.2-17.5 Правил № 363. Отже, позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні чинних норм тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 том. Також було надано докази на підтвердження зазначеного.

10.05.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де позивач зауважила, що у спірних постановах відсутні: марка, модель, державний номерний знак напівпричепу контейнеровозу, тощо. Тому постанови не відповідають вимогам Інструкції № 512. Крім того, Укртрансбезпекою не встановлено фактів невідповідності типу причепу згідно з базами МВС та не повідомлялось МВС про будь-які розбіжності. Відповідно, Укртрансбезека визнала відповідність реєстраційними даними МВС приналежності вказаного причепу до типу «контейнеровоз».

У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою від 28.03.2023 серії АА №00006775 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Відповідно до цієї постанови 28.01.2024, за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WІМ-78. зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 105.510 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.3% (2,120 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,120 тон.;

Постановою від 27.06.2023 серії АА №00010276 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Відповідно до цієї постанови 20.05.2023, за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WІМ -78. зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 105.510 д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,120 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,120 тон.

Постановою від 31.10.2023 серії АА №00010276 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Відповідно до цієї постанови 31.10.2023, за адресою М- 06, км 54+285, Київська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WІМ - 2, зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 105.510 д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,120 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,120 тони.

Про оскаржувані постанови позивачка дізналась 18.04.2024, а отримала їх на запит 19.04.2024.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником т/з DAF XF105.510 д.н.з. НОМЕР_4 .

Також ОСОБА_1 є власником т/з KOEGEL, д.н.з. НОМЕР_2 є загальний напівпричіп н/пр - платформа для перевезення контейнерів / сипучих вантажів (зернових культур).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Порядком № 1567 передбачено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Також, за статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року №2862-IV(далі - Закон №2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Відповідно до частини 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно абзацу 2 п. 3 Розділу I Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затверджена Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021 року (надалі - Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 п.8. Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт. Згідно п. 1 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно п. 2 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУПАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.

Суд зазначає, що факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, підтверджується відображеними у постановах від 28.03.2023 серії АА№00006775, від 27.06.2023 серії АА № 00010276 та від 31.10.2023 серії АА № 00014314 результатами вимірювання маси транспортного засобу, а також відповідними фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.

На офіційному вебсайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua містяться зображення, з яких видно фотофіксацію транспортного засобу - DAF ХF 105.510, ДНЗ НОМЕР_4 з причепом НОМЕР_2 , та які відповідають датам складання постанов окремо.

Згідно наданої позивачкою копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.02.2022, ТЗ DAF XF105.510 д.н.з. НОМЕР_4 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.

Згідно наданої позивачкою копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.10.2022, т/з KOEGEL, д.н.з. НОМЕР_2 є загальним напівпричепом н/пр - платформа для перевезення контейнерів / сипучих вантажів (зернових культур).

У протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу № 01560-00774-23, а саме т/з KOEGEL s 24, д.н.з НОМЕР_2 у графі особливості переобладнання (за наявності) зазначено: «загальний напівпричіп платформа для перевезення контейнерів сипких зернових культур.

Аналізуючи надані сторонами докази та правове регулювання спірних правовідносин, суд відзначає, що комплексом технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,12 тон) 28.03.2023, 27.06.2023 та 31.10.2023, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, передбачене пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

У суду відсутні підстави сумніватись в об`єктивності вимірювання.

Зафіксовані факти вчинення правопорушень (фотофіксацій) та постанови кожна окремо містять інформацію про 6 вісей, а отже доводи позивача про відсутність фіксації причепу є безпідставною.

Доводи позивачки щодо невідповідності змісту спірних постанов вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27 вересня 2021 року суд відхиляє, оскільки Інструкцією, в редакції Наказу № 324 від 14.05.2022, затверджено форму постанови, а не вимоги до змісту постанови. Вимоги до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП, а спірна постанова оформлена відповідно додатку1 Інструкції, в редакції Наказу № 324 від 14.05.2022.

Позивачка, у свою чергу, вказує, що є власником спеціалізованого напівпричепу-контейнеровозу, у зв`язку із цим, вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно неї, відповідачем мали бути застосовані норми п. 22.5 ПДР України, згідно з якими параметри фактичної маси для комбінованих транспортних засобів на автомобільних дорогах державного значення для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або ж змінних кузовів, складають - 44 т.

Разом з тим, належність транспортного засобу до типу контейнеровоза ще не доводить наявність підстав для застосування обмеження 44 тони, оскільки обмеження в 44 тони підлягає застосуванню лише у випадку, якщо трьохвісний тягач з трьохвісним контейнеровозом перевозить саме контейнер.

За визначенням, наведеним у главі 1 Правил № 363, вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пунктів 17.2 - 17.5 Правил № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Позивачкою не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі у дні фіксації порушень ПДР знаходились контейнери із відповідним маркуванням.

Таким чином, позивачка здійснювала вантажні перевезення транспортними засобами, які не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса таких транспортних засобів повинна бути не більше 40 т.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі №814/1460/16.

Посилання позивачки на ТТН №28/01 від 28.01.2023; №19/05 від 19.01.2023 та № 30-10 від 30.10.2023 т/з, відповідно до яких на транспортному засобі DAF XF105.510 д.н.з. НОМЕР_5 з напівпричіпом KOEGEL, д.н.з. НОМЕР_2 перевозили пшеницю фуражну фасовану та кукурудзу в БІГ-Бегах по 1000 кг. не підтверджують той факт, що на напівпричіп KOEGEL, д.н.з. НОМЕР_2 було встановлено контейнер/контейнери.

Таким чином з наявних у справі доказів вбачається, що було здійснено вантажне перевезення транспортним засобом та причепом, а не контейнеровозом, а тому фактична маса транспортного засобу не повинна перевищувати 40 т.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваних постанов про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. ст. 222, 258, 265-2, 283, 287, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 139, 246, 250, 268, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Визнати поважними причини пропуску та поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанов у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.І. Ретинська