Справа № 380/13401/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13401/24 пров. № А/857/20693/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судових засідань Шаповалової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про визнання недійсною та скасування постанови про стягнення винагороди, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Костецький Н.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 26 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

21.06.2024 Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило: визнати недійсною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. (далі Виконавець) про стягнення з боржника основної винагороди ВП 75268073 від 11.06.2024 у розмірі 24224,00 грн; зобов`язати Виконавця повернути надмірно сплачені кошти.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 у справі №380/13401/24 позов було задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 11.06.2024 ВП №75268073 у частині стягнення з АТ «Ідея Банк» основної винагороди приватного виконавця у розмірі 22510,28 грн, а в решті суми 1713,72 грн залишено без змін.

Зобов`язано Виконавця повернути АТ «Ідея Банк» надмірно сплачену ним основну винагороду приватного виконавця у розмірі 22510,28 грн.

Визнано протиправною та скасовано пункт 3 постанови Виконавця від 11.06.2024 ВП №75268073 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі у розмірі 22510,28 грн, у решті суми 1713,72 грн залишено без змін.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що постанова Львівського апеляційного суду від 11.04.2024 у справі №461/9996/20 у частині зобов`язання АТ «Ідея Банк» повернути кошти у сумі 17137,29 грн, сплачені ОСОБА_1 за кредитним договором №№ P24.977.75972 від 30.08.2016, як плата за обслуговування кредитної заборгованості (комісія), має майновий характер. Тому розмір виконавчого збору у цьому випадку мав обраховуватися з урахуванням суми 17137,29 грн. Натомість оспорюваною постановою Виконавця від 11.06.2023 ВП №75268073 вирішено стягнути з АТ «Ідея Банк» основну винагороду приватного виконавця у розмірі 24224,00 грн, тобто у розмірі 8-ми розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, виходячи із того, що рішення у справі має немайновий характер. Тому сума винагороди Виконавця, яка підлягала стягненню з АТ «Ідея Банк», становить 1713,72 грн, тобто 10% від суми 17137,29 грн.

З урахуванням наведеного суд вважав за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову Виконавця від 11.06.2024 ВП №75268073 у частині стягнення з АТ «Ідея Банк» основної винагороди приватного виконавця у розмірі (24224,00 - 1713,72) = 22510,28 грн та зобов`язати повернути позивачу надмірно сплачену ним основну винагороду приватного виконавця у такому розмірі.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Виконавцем, який просив таке скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в межах виконавчого провадження № 75268073 виконувалось рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/9996/20, яким було вирішено зобов`язати АТ «Ідея Банк» повернути кошти в розмірі 17137,29 грн, сплачені ОСОБА_1 за кредитним договором № P24.977.75972 від 30.08.2016, як плата за обслуговування кредитної заборгованості (комісія).

У спірному випадку примусового виконання оскаржуваної постанови не відбулось, боржник АТ «Ідея Банк» добровільно оплатив суму винагороди в межах виконавчого провадження №75268073 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова.

Окрім того наполягає на тому, що Виконавець провів виконання судового рішення у чіткій відповідності до сформульованої в ньому резолютивної частини у чіткій відповідності до статті 63 цього Закону України «Про виконавче провадження».

Додатково звертає увагу апеляційного суду на безпідставний вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог при визнанні протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №75268073 від 11.06.2024 у частині визначення основної винагороди приватного виконавця.

Водночас наполягає на тому, що суд першої інстанції допустив порушення правил підсудності, оскільки Виконавцем виконувалось рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/9996/20 і з урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду, сформованої у постановах №808/8368/15 від 28.08.2019, №826/9609/17 від 23.10.2019 тощо, вирішення відповідного спору належить до юрисдикції Галицького районного суду м. Львова.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного суду від 11.04.2024 у справі №461/9996/20 апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» задоволено частково. Змінено рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2023. Зобов`язано АТ «Ідея Банк» повернути кошти в розмірі 17137,29 грн, сплачені ОСОБА_1 за кредитним договором № P24.977.75972 від 30.08.2016, як плата за обслуговування кредитної заборгованості (комісія).

21.05.2024 Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист №461/9996/20 про зобов`язання АТ «Ідея Банк» повернути кошти в сумі 17137,29 грн, сплачені ОСОБА_1 за кредитним договором № P24.977.75972 від 30.08.2016, як плата за обслуговування кредитної заборгованості (комісія).

11.06.2024 Виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75268073 з примусового виконання виконавчого листа від 21.05.2024 №461/9996/20 Галицького районного суду м. Львова, пунктом 3 якої вирішено стягнути з АТ «Ідея Банк» основну винагороду приватного виконавця у розмірі 24224 грн.

Окрім того, 11.06.2024 Виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою вирішено стягнути з АТ «Ідея Банк» основну винагороду у сумі 24224,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №4519271 від 14.06.2024 АТ «Ідея Банк» сплатило на рахунок Виконавця на виконання вказаного судового рішення 17139,29 грн повернення коштів, 662,42 грн мінімальних витрат та 24224,00 основної винагороди у ВП №75268073.

Разом із тим, вважаючи протиправною постанову Виконавця про стягнення основної винагороди ВП №75268073 від 11.06.2024 у розмірі 24224,00 грн, АТ «Ідея Банк» звернулося до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця регламентовано приписами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини 1 статті 287 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист (частина 5 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас за правилами частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» далі Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що у межах ВП № 75268073 Виконавцем виконувалось рішення Галицького районного суду м. Львова у цивільній справі № 461/9996/20.

Згідно із приписами частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Таким чином, з огляду на те, що АТ «Ідея Банк» у межах цієї справи оскаржується рішення Виконавця, прийняте під час виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова у цивільній справі №461/9996/20, то апеляційний суд вважає, що позивач мав би звернутись із відповідним позовом до суду, який видав вказаний виконавчий лист.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У відповідності до приписів частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що апеляційна скарга Виконавця підлягає задоволенню частково із скасуванням рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у адміністративній справі.

Керуючись статтями 239, 241, 243, 272, 287, 308, 310, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни задовольнити частково.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі №380/13401/24 та провадження за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про визнання недійсною та скасування постанови про стягнення винагороди, зобов`язання вчинити дії закрити.

Роз`яснити Акціонерному товариству «Ідея Банк» право протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар
Постанова у повному обсязі складена 21 серпня 2024 року.