Справа № 362/3344/24
Суддя: Попович О. В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 362/3344/24
провадження № 2-а/362/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2024 р. місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності й установив:

Суть спору. Процедура

У травні 2024 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, у подальшому уточненим, з вимогою скасувати постанову серії БАД № 511287 від 29 квітня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Підставами позову є невідповідність оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства та порушення з огляду на це прав позивача. Так, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП з огляду на невиконання з його боку вимог знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Позивач стверджує про недоведеність належними доказами факту наявності вказаного дорожнього знаку.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. У відзиві на позов відповідач наполягає на правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з оспорюваною постановою та дотриманні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. З-поміж іншого, відповідач наголосив на тому, що факт керування позивачем транспортним засобом, порушення з його боку вимог пункту 8.4.б ПДР України та, відповідно, вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, доведені в повній мірі.

Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, з-поміж іншого, постановив розгляд справи здійснювати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Встановлені судом фактичні обставини

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 29 квітня 2024 року серії БАД № 511287 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

У постанові зазначено, що 17 квітня 2024 року о 22:59 в Одеській області, Одеський район, траса М-05 Київ-Одеса, 452 км., водій керуючи ТЗ IVECO Stralis, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги пункту 8.4.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

Незгода позивача з указаною постановою та твердження останнього про порушення його прав цією постановою зумовили звернення до суду з позовом, що розглядається.

Факт керування ОСОБА_1 указаним транспортним засобом у вказані день, час і місце сторонами не оспорюються.

Факт наявності знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на відповідній ділянці дороги перед стаціонарним блокпостом підтверджується наданими сторонами відеозаписами та копію наданої відповідачем схеми організації дорожнього руху.

Факт невиконання ОСОБА_1 вимог знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» підтверджується наданими сторонами відеозаписами. Зокрема, відповідно до наданого позивачем відеозапису з установлено в кабіні автомобіля відеореєстратора, наданого позивачем (назва файлу «зупинка т.з., час 22:31:40), вбачається наявність указаного знаку та проїзд транспортного засобу без зупинки перед цим знаком.

Нормативно-правове регулювання

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За правилом пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією частини першої статті 122 КУпАП установлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання регулює Закон України «Про дорожній рух», за змістом частин першої та п`ятої статті 14 якого учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху, з-поміж іншого, зобов`язані, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, розділом 8 яких встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

За приписами пункту 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні; 6) знаки пріоритету; в) заборонні; г) наказові; г) інформаційно-вказівні знаки; 2) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків. Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Мотиви, з яких виходить суд

В адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Разом із цим, така презумпція не звільняє позивача від передбаченого частиною першою зазначеної статті доведення належними, допустимими та достатніми доказами обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Як уже зазначено, факт керування ОСОБА_1 указаним транспортним засобом у вказані день, час і місце сторонами не оспорюються. Факт наявності знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на відповідній ділянці дороги перед стаціонарним блокпостом підтверджується наданими сторонами відеозаписами та копію наданої відповідачем схеми організації дорожнього руху. Факт невиконання ОСОБА_1 вимог знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» підтверджується наданими сторонами відеозаписами. Зокрема, відповідно до наданого позивачем відеозапису з установлено в кабіні автомобіля відеореєстратора, наданого позивачем (назва файлу «зупинка т.з., час 22:31:40), вбачається наявність указаного знаку та проїзд транспортного засобу без зупинки перед цим знаком.

Отже, аргументи позивача щодо протиправності притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Фактів допущення істотного порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та невідповідності оспорюваної постанови вимогам закону позивач не повідомляв і суд не встановив.

Накладене оспорюваною постановою стягнення відповідає санкції частини першої статті 122 КУпАП.

За викладених обставин суд констатує наявність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, правомірність притягнення позивача до відповідальності згідно з оспорюванню постановою та, відповідно, відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У силу статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 29 квітня 2024 року серії БАД № 511287 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя О.В. Попович