Справа № 520/5827/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 р. Справа № 520/5827/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2023, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.06.23 по справі № 520/5827/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання рішення незаконним та його скасування та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ В Харківській обл.) № 52 від 17.02.2023 щодо відмови позивачу за заявою від 10.02.2023 № 107 в призначенні пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській обл. призначити, виплачувати довічно та щомісячно в повному обсязі без обмеження граничного розміру виплати та перераховувати пенсію ОСОБА_1 за вислугу років із 10.02.2023 з розрахунку 90 % від розміру заробітної плати, яка згідно довідок про складові заробітної плати, виданих Київською міською прокуратурою від 26.08.2022 № 21/128 та від 26.08.2022 №21/129, складала 47 350,50 гривень, без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-ХІІ від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ та проводити довічно, щомісячно виплати призначеної пенсії за вислугою років в повному обсязі без обмеження граничного розміру виплати пенсії та без обмежень, встановлених з 01.10.2017 Законами України №2148-УІІІ від 03.10.2017 та №1058-ІУ від 09.07.2003, незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській обл. № 52 від 17.02.2023, щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, за заявою від 10.02.2023 № 107, у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. призначити ОСОБА_1 з 10.02.2023 пенсію за вислугу років згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-III), з урахуванням наявного стажу роботи за вислугу років 21 рік 10 місяців 28 днів, у тому числі вислугу на посадах прокурорів - 19 років 5 місяці 28 днів, з розрахунку 90% від суми складових заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначених у довідках Київської міської прокуратури № 21/128 від 26.08.2022 «Про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років)» та № 21/129 від 26.08.2022 «Про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією)», та виплачувати призначену пенсію у повному обсязі без обмеження її граничним розміром.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,00 грн.

23.05.2023 представником позивача через Електронний кабінет було подано заяву, в якій просив суд ухвалити додаткове судове рішення, яким зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. призначити, виплачувати довічно та щомісячно в повному обсязі без обмеження граничного розміру виплати пенсії та перераховувати пенсію ОСОБА_1 за вислугу років із 10.02.2023 з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, згідно довідок про складові заробітної плати, виданих Київською міською прокуратурою від 26.08.2022 №21/128 та від 26.08.2022 №21/129 без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 та без обмежень, встановлених з 01.10.2017 Законами України №2148-УІІІ від 03.10.2017 та №1058-ІУ від 09.07.2003, незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року заяву представника позивача про прийняття додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській обл. задоволено.

Доповнено резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 по справі № 520/5827/23 абзацом наступного змісту: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, виплачувати довічно та щомісячно в повному обсязі без обмеження граничного розміру виплати пенсії та перераховувати пенсію ОСОБА_1 , за вислугу років із 10.02.2023 з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, згідно довідок про складові заробітної плати, виданих Київською міською прокуратурою від 26.08.2022 №21/128 та 26.08.2022 №21/129, без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-ХІІ від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-111 та без обмежень, встановлених з 01.10.2017 Законами України № 2148-УІІІ від 03.10.2017 та № 1058-ІУ від 09.07.2003, незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України».

Відповідач, не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що дане рішення є незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 та відмовити в задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що згідно із Законом України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахування надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України» та ін. не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідач також зазначив про те, що виходячи з буквального тлумачення положень ч. 2 ст. 86 Закону №1697-VII, розрахунок пенсії за вислугу років прокурорсько-слідчим працівникам проводиться із суми їхньої заробітної плати в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.

На підставі положень п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду з позовом просив суд зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити, виплачувати довічно та щомісячно в повному обсязі без обмеження граничного розміру виплати пенсії та перераховувати пенсію ОСОБА_1 за вислугу років із 10.02.2023 з розрахунку 90 відсотків від розміру заробітної плати, згідно довідок про складові заробітної плати, виданих Київською міською прокуратурою від 26.08.2022 №21/128 та 26.08.2022 №21/129, без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-ХІІ від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-111 та без обмежень, встановлених з 01.10.2017 Законами України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 та № 1058-ІV від 09.07.2003, незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України.

Проте під час прийняття рішення по справі № 520/5827/23, судом першої інстанції не було прийнято рішення стосовно всіх заявлених вимог.

Задовольняючи заяву представника позивача про прийняття додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для його ухвалення, оскільки судом не було прийнято рішення стосовно всіх позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; .

З урахуванням положень вище зазначеної правової норми та обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині в якій не було ухвалено рішення по справі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даних вимог.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції та зазначає.

Під час судового розгляду встановлено, що судом першої інстанції не було вирішено спір стосовно вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. перераховувати пенсію виплачувати довічно та щомісячно пенсію і без обмежень, встановлених з 01.10.2017 Законами України №2148-УІІІ від 03.10.2017 та №1058-ІУ від 09.07.2003, перераховувати пенсію ОСОБА_1 незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2. КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини третьої статті 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист шляхом звернення до суду, особа викладає у позовній заяві власне суб`єктивне бачення щодо свого порушеного права чи охоронюваного законом інтересу та спосіб його захисту. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Колегія суддів зауважує, що в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, у зв`язку із чим, суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від можливих негативних дій суб`єкта владних повноважень у подальшому, оскільки, на момент звернення особи до суду таких не існує.

Відповідно до пункту 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 13 Конвенції, окрім іншого визначає те, що спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний спосіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що наразі відсутні підстави вважати, що права позивача стосовно перерахунку пенсії та виплати довічно, щомісячно, без обмежень, встановлених з 01.10.2017 Законами України №2148-УІІІ від 03.10.2017 та №1058-ІУ від 09.07.2003, перерахунку пенсії незалежно від перебування на посадах в органах прокуратури України будуть порушені відповідачем, а тому задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Відтак, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог у цій частині.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів прийшла до висновку, що додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 , прийнято з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення без задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Рішення (додаткове) Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року по справі № 520/5827/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою заяву представника позивача про прийняття додаткового судового рішення у справі № 520/5827/23 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання рішення незаконним та його скасування та зобов?язання вчинити певні дії -залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк