Справа № 160/5684/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2024 рокуСправа №160/5684/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромтранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
29.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромтранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи. Позивач зазначає, що при складенні як Акту №038046 від 26.01.2024, так і Постанови №039799 від 21.02.2024, відсутнє нормативно-правове обґрунтування того, що саме а/д С040412 являється дорогою місцевого значення, і залишається незрозумілим, так це обласна чи районна автодорога, і на підставі якого саме рішення та якого органу влади або місцевого самоврядування це визначено. Зазначає, що недопущення порушення вказаних чинним законодавством вимог, може відбуватися виключно при наявності належного маршрутного, інформаційного орієнтування на дорогах, за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки або інших засобів. Також зазначає, що до Товариства було застосовано штраф саме за перевищення встановлених законодавством вагових норм, однак фактичне зважування транспортного засобу, вантажу не проводилося. Відомості про проведення габаритно-вагового контролю відсутні. Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складено без фактичного зважування ТЗ, виключно на підставі товарно-транспортної накладної, яка в розумінні ст.70 КАСУ, не може бути належним та допустимим доказом у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
25.03.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач зазначає, що 26.01.2024 при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), перевірено транспортний засіб марки DAF, держ.номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з напівпричіпом марки SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_5 . Транспортний засіб належить ОСОБА_2 ,автомобільним перевізником зазначено ТОВ «Техпромтранс». Перевіркою зафіксовано перевищення вагових параметрів транспортного засобу позивача шляхом проведення документального вагового контролю відповідно до вимог підпункту 5-1 пункту 1 «Порядку здійснення габаритно- вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007. Під час проведення документального габаритно-вагового контролю встановлено: маса транспортного засобу з вантажем становить 38,7 т, що перевищує нормативно визначені 24 т на 61,25 %. За результатами проведення документального габаритно-вагового контролю складено акт №АВ000402 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 26.01.2024. Посадовими особами відповідача складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР038046 від 26.01.2024 року, в якому зафіксовано порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху України та статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідач зазначив, що водій ОСОБА_1 надав пояснення та отримав копію вказаного акту. Відповідач вважає доводи позовної заяви необгрунтованими, а оскаржувану постанову такою, що винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 18.01.2024 №4195/23/27-23 та направлення на рейдову перевірку №000122 від 18.01.2024 проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) на а/д С040412, с. Зоря, Дніпропетровська обл.
26.01.2024 при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), перевірено транспортний засіб марки DAF, держ.номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 з напівпричіпом марки SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_5 .
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вказаний автомобіль належить ОСОБА_2 , автомобільним перевізником зазначено ТОВ «Техпромтранс».
На вимогу посадових осіб Укртрансбезпеки, водієм для перевірки надано товарно-транспортну накладну від 26.01.2024 №465868, копія якої міститься в матеріалах справи.
Перевіркою зафіксовано перевищення вагових параметрів транспортного засобу позивача шляхом проведення документального вагового контролю відповідно до вимог підпункту 5-1 пункту 1 «Порядку здійснення габаритно- вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007.
Під час проведення документального габаритно-вагового контролю встановлено: маса транспортного засобу з вантажем становить 38,7 т, що перевищує нормативно визначені 24 т на 61,25 %. За результатами проведення документального габаритно-вагового контролю складено акт №АВ000402 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 26.01.2024.
Зважаючи на виявлене порушення, інспекторами Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР038046 від 26.01.2024, в якому зафіксовано порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху України та статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність, за яке передбачена абзацом 17 частини 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Копія акту №АР038046 від 26.01.2024 вручена водієві ОСОБА_1 , містить його підпис та відповідні пояснення.
21 лютого 2024 року начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Д.Дяденчук прийняв постанову №039799 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою постановив стягнути з ТОВ «Техпромтранс» адміністративно-господарський штраф у сумі 51 000 грн за порушення ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
Не погодившись із постановою відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (далі - Закон № 2344-III).
Згідно зі ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Згідно з п. 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Приписами п. 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно із п. 12 - 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до пункту 16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю, регламентованого Порядком №879.
Пунктами 3, 4 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м.Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
За змістом пунктів 16, 18, 19 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.
Частиною третьою статті 48 Закону №2344 передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Положеннями статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі по тексту - ПДР), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Пунктом 22.5 ПДР передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
При цьому, законодавством визначено граничні габаритно-вагові норми загальної маси навантаження автомобілів та навантаження на їхню строєну вісь.
Правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:
- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;
- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, рейдовою перевіркою було встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки DAF з номерним знаком НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачу, здійснював перевезення вантажу згідно з товарно-транспортної накладної. Під час проведення перевірки відповідачем було проведено лише документальний габаритно-ваговий контроль на підставі вказаної товарно-транспортної накладної та встановлено, що при дозволених для доріг місцевого значення 24 т, фактична маса становить 38,7 т.
Зі змісту акту №038046 від 26.01.2024 року встановлено, що водієм ОСОБА_1 були надані пояснення про причини порушень, в яких останній зазначив, що на зазначеній ділянці дороги відсутні дорожні знаки вантажопідйомності або знаки, які забороняють проїзд, а тому ним не було допущено порушення Правил дорожнього руху, оскільки перевищення транспортним засобом вагових параметрів відсутнє.
Відповідно до пункту 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Документальний габаритно-ваговий контроль передбачає визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).
Згідно підпункту 11 пункту 2 Порядку №879, точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.
Суд зазначає, що надана для перевірки товарно-транспортна накладна є документом, який призначений для: обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, прибуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.
Тобто, товарно-транспортна накладна, як первинний документ бухгалтерського обліку, об`єктивно підтверджує кількісні та якісні характеристики вантажу, проте такий документ не може бути єдиною підставою для визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, незважаючи на те, що такі відомості зазначаються у ній.
Суд зауважує, що в даному випадку, посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення документального габаритно-вагового контролю, всупереч вимогам Порядку №879, об`єктивно не встановлено фактичну масу транспортного засобу, оскільки було встановлено лише вагу вантажу згідно наданої ТТН.
Таким чином, суд, з урахуванням наведених вище правових норм та обставин справи, вважає, що висновки контролюючого органу про перевищення транспортним засобом, який належить позивачу, нормативних вагових параметрів, не підтверджені належним чином, що виключає відповідальність на підставі ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується квитанцією від 29.02.2024 року та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 908,40 грн., що підтверджується квитанцією від 20.05.2024 року.
Отже, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову на загальну суму 3936,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромтранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна