Справа № 140/7775/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

20 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7775/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про збільшення позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо не проведення повного розрахунку при звільненні та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 03.03.2023 по 27.06.2024 відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.1995 № 100 та зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 03.03.2023 по 27.06.2024.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

15.08.2024 до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій, крім первинних позовних вимог, просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у застосуванні з 02.03.2022 та з 01.01.2023 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року при нарахуванні молодшому сержанту ОСОБА_1 грошового забезпечення, зокрема, посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років та інших похідних видів грошового забезпечення, в тому числі премії, допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату молодшому сержанту ОСОБА_1 з 02.03.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 03.03.2023 року грошового забезпечення, зокрема: посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років та інших похідних видів грошового забезпечення, в тому числі премії, допомоги на оздоровлення/для вирішення соціально-побутових питань, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходження військової служби та звільненні із неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд, розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача заяву про збільшення позовних вимог, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що таку заяву слід повернути заявнику з таких мотивів та підстав.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що процесуальний закон, надавши позивачу право подати заяву про зміну предмета або підстав позову чітко визначив зміст такої процесуальної поведінки сторони, зокрема, відповідна зміна може стосуватися лише або предмета, або підстав позову; збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу однак в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

У постанові від 22.01.2020 у справі №826/19197/16 Верховний Суд висновував, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

За змістом позовної заяви предметом оскарження є дії щодо не проведення повного розрахунку при звільненні та предметом позову є визнання протиправними дій щодо не проведення повного розрахунку при звільненні та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 03.03.2023 по 27.06.2024 відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.1995 № 100 та зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 03.03.2023 по 27.06.2024.

Поряд з тим вимоги в заяві про збільшення розміру позовних вимог не є доповненням позовних вимог позовної заяви, оскільки їхнє обґрунтування стосуються інших, ніж у первісному позові, спірних правовідносин. Вказаною заявою позивач доповнює позовну заяву новими позовними вимогами до того самого відповідача.

Суд наголошує, що зміна позову повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду. Позивачем не повинно ототожнюватися можливість подання заяви про зміну предмету або підстав позову із поданням нового адміністративного позову, що не пов`язаний з первісним позовом.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2020 року у справі №826/11947/18.

Суд зазначає, що заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Отже, оскільки відповідно до заяви від 15.08.2024 зміна позовних вимог виходить за межі спірних правовідносин (на обґрунтування нових позовних вимог наведені інші обставини (фактичні підстави) та інші докази на їх підтвердження), остання не є збільшенням позовних вимог в розумінні статті 47 КАС України, а є поданням до суду нового позову, що унеможливлює його розгляд у рамках цієї справи.

В цьому випадку право позивача на доступ до суду в межах позовних вимог згідно із заявою від 15.08.2024 може бути реалізоване у спосіб подання ним нової позовної заяви, а не одночасною зміною предмета та підстав первинного позову.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 липня 2020 року у справі №826/11947/18, одночасна зміна позивачем підстав та предмету позову свідчить про недотримання ним вимог статті 167 КАС України та є підставою для повернення заяви про зміну предмету позову без розгляду.

З урахуванням наведеного вказана заява позивача не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 47, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву про збільшення позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк