Справа № 713/2940/24
Суддя: КИБИЧ І. А.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2940/24
Провадження №2-а/713/48/24
РІШЕННЯ

іменем України

21.08.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кибича І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання незаконними та скасування постанов в справах про адміністративні правопорушення.

У позові вказував, що 18.06.2024 року був зупинений в смт.Путила працівниками ТЦК. На вимогу працівників ТЦК пред`явив військово-обліковий документ, копію якого ним було направлено та долучено до письмових пояснень направлених в ІНФОРМАЦІЯ_2 21.06.2024 року. Згідно копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , він, взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після пред`явлення військово-облікового документа 18.06.2024 року, працівники ТЦК запропонували проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому він надав військо-обліковий документ та повідомив, що перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Щодо нього було складено протокол №б/н про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч.3 КУпАП. Згідно ст.268 КУпАП його повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 20 червня 2024 року в кабінеті №1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначив, що засобом поштового зв`язку було направлено пояснення, за змістом яких він повідомив відповідача, про не можливість прибути на засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, з поважних причин та просив відкласти розгляд та іншу дату та час, про що повідомити у встановлений законом спосіб. Підставою для неявки до ІНФОРМАЦІЯ_4 після вручення копії протоколу є стан його здоров`я, факт наявності у нього захворювання не дало змогу прибути у ІНФОРМАЦІЯ_6 , копію висновку про непрацездатність долучив до пояснень. Таким чином, оскільки ним надано підтвердження поважності причин неприбуття, відсутні правові підстави для розгляду без його участі проколу та притягнення його до відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП. Натомість відповідачем, всупереч приписам ст. 268 КУпАП винесено постанову без його участі 20.06.2024 року.

На даний час не досяг призовного віку, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно перехідних положень нової редакції закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» військовозобов`язані від 18 до 60 років повинні оновити свої облікові дані протягом 60 днів. Кінцевий термін - до 16 липня 2024 року. Тобто, кінцевий термін оновлення ним даних станом на день винесення постанови, не настав. Окрім цього, ним оновлено дані через систему програмного забезпечення Резерв+. В фабулі постанови викладено наступну суть вчиненого правопорушення, а саме вказано, що ним порушено правила військового обліку, а саме, що порушив правила військового обліку, відсутній військово обліковий документ, невчасне надання військово облікових даних згідно постанов КМУ №1487, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Тобто, органом, що виносив постанову одночасно вказано на те, що в нього відсутній військово-обліковий документ, та що його невчасно надав.

При цьому, вчасність надання документа є оціночним судженням. Зазначив, що надав документ уповноваженим представникам ТЦК на ознайомлення 18.06.2024 року, надав належним чином завірену копію такого документу й начальнику ТЦК, який 20.06.2024 року без його участі провів розгляд адміністратвиної справи. Дані твердження є взаємносуперечливими, тому що, або особа перебуває на військовому обліку і в неї наявний військово-обліковий документ. Або в особи відсутній такий документ. Постанова не містить посилання на свідків, які б могли підтвердити, що я не надав на вимогу військово-обліковий документ.

В постанові вказано невірну кваліфікацію. Правопорушення за вказаною диспозицією не вчиняв. Диспозиція ст. 210-1 ч.З КУпАП є бланкетною, норма є відсилочною. Тому при складенні постанови та кваліфікації слід здійснювати посилання на конкретний пункт, конкретної статті Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», а не на закон в цілому. Також, в оскаржуваній постанові не вказано пункт постанови КМУ №1487. За вказаних умов, не можливо встановити суть адміністративного правопорушення, в постанові не відображено об`єктивної сторони складу адміністратвиного правопорушення. Фабула протоколу (відображення суті правопорушення) не містить в собі посилання на порушення ОСОБА_1 конкретного пункту нормативно-правого акта (постанови КМУ), яким визначено коло обов`язків на період особливого стану на території України.

Тому ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП. не вказано, які саме правила щодо військового обліку порушено.

Зазначив, що не ухилявся від військового обліку та служби, але посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язані у визначений законом спосіб повідомляти про виклик (жодних повісток із вимогою прийти в будь-який ІНФОРМАЦІЯ_2 до 20.06.2024 чи в будь який інший день не отримував).

При винесенні постанови посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 не послалась на факти, які не підтверджуються доказами (зокрема не вказано, суть вчиненого ним правопорушення щодо оновлення облікових даних: щодо зміни ним місця проживання, реєстрації, персональних даних тощо. Оскільки за останні п`ять років, в тому числі з моменту коли почав діяти новий порядок з 05.01.2023 року його облікові дані не змінювались).

Просив визнати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 №818 від 20.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.3 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень, - скасувати. Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП. Вирішити питання розподілу судових витрат.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце слухання справи про що є відомості в матеріалах справи.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилась. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк з дня одержання копії ухвали та копій документів не надав до суду відзив на позовну заяву, який би відповідав вимогам ст.162 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення №818 від 20.06.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Згідно фабули постанови: ОСОБА_1 порушив правила військового обліку відсутній військовий обліковий документ, невчасне надання військово облікових даних згідно постанови КМУ №1487, ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважаючи протиправною зазначену постанову, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що повідомив ІНФОРМАЦІЯ_6 про неможливість прибути на засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, з поважних причин та просив відкласти справу на іншу дату в зв`язку зі станом здоров`я та надав копію висновку про непрацездатність; постанову винесено незаконно, оскільки не вказано, що саме він порушив, яку саме норму закону з відсиланням на відповідну норму закону, на місці зупинки пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, в зв`язку з чим вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення серія №818 від 20.06.2024 року, винесено незаконно.

На підтвердження позовних вимог надав наступні докази:

Копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 05.02.2020 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби, призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 зарахований у запас. 30.01.2022 року взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.06.2024 року та медичний висновок від 19.06.2024 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 в період з 19.06.2024 року по 21.06.2024 року мав тимчасову непрацездатність, отримав лікування.

Копії поштових квитанцій про направлення у ІНФОРМАЦІЯ_6 вищевказаних документів.

Фотокопію з мобільного за стосунку Резерв + з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 16.07.2024 року оновив дані та перебуває на обліку у 2 відділі ІНФОРМАЦІЯ_9 , звання солдат, категорія обліку: військовозобов`язаний. Діловодства, діловод.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Воєнний стан та загальна мобілізація у встановленому законодавством України порядку неодноразово продовжувалися і станом на 28.02.2023 року в Україні був введений воєнний стан та загальна мобілізація.

З 18.03.2014 року в Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває дотепер.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст.210-1 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 ст.277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.

Згідно з абз. 3 ч. 9 ст. 29 ЗУ № 2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу», поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

З аналізу наведених норм слідує, що громадянин повинен прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити ІНФОРМАЦІЯ_4 про поважність причин не прибуття за повісткою.

Судом встановлено, що позивача хоча і було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, однак начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 не взято до уваги клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю, що є порушенням прав останнього.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог відповідачем начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені у постанові.

Відповідальність за ст.210-1 ч.1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до диспозиції ст.210-1 ч.3 КУпАП (станом на 20.06.2024 року), відповідальність за вказаною статтею настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.

Згідно з пунктом 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 4 Порядку, одним із завдань військового обліку є своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Військово-обліковими документами є: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; для резервістів - військовий квиток.

Згідно з абзацом сімнадцятим пункту 79 Порядку, проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього. Отже, Урядом визначено закритий перелік військово-облікових документів для призовників та військовозобов`язаних. Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню іншими виконавчим органами не підлягає.

Наказом Міністерства оборони України №610 від 21.11.2017 року, затверджено Порядок виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Відповідно до п.1 Порядку, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (далі - тимчасове посвідчення) є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Відповідно до п.3 Порядку, тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: взяті на військовий облік військовозобов`язаних та яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу (до надходження їх особових справ); втратили військові квитки (до їх отримання); не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності; визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду); прибули з місць позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , пред`явив відповідачу тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 докази його тимчасової непрацездатності, однак начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено спірну постанову без дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

За встановлених обставин Суд дійшов висновку, що постанова №818 датована 20.06.2024 року винесена відповідачем - начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.

Тобто судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч.2 ст.19, 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 210-1 ч.3, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №818 датовану 20.06.2024 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн., - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 .

Відповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , юридична адреса: м. Вижниця, вул. Січових Стрільців, 4, Чернівецької області, .

Суддя Іван КИБИЧ