Справа № 333/469/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 333/469/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 березня 2024 року в адміністративній справі №333/469/24 (головуючий суддя I-ї інстанції - Кулик В.Б.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 15.01.2024 року звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ГУ ДПС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову №1269/12 від 28.12.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.164-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову №1270/12 від 28.12.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1360,00 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем 28.12.2023 року прийнято оскаржувані постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-1 КУпАП та ч.1 ст.165-1 КУпАП, а саме щодо порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в частині заниження чистого оподатковуваного доходу від здійснення підприємницької діяльності, який підлягає обкладенню єдиним соціальним внеском, що призвело до не нарахування та не перерахування до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 360593 грн. 96 коп., а також заниження чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 296183 грн. 99 коп. Позивач вважає вказані постанови від 28.12.2023 року протиправними та такими, що прийняті всупереч вимогам закону.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанову Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області №1269/12 від 28.12.2023 року, складену за підписом заступника начальника ОСОБА_2 , про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано.

Провадження у справі про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.

Постанову Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області №1270/12 від 28.12.2023 року, складену за підписом заступника начальника ОСОБА_2 , про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 136,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано.

Провадження у справі про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-1 Кодексу України про адміністративні правопрушення закрито.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, є необґрунтованим та прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Апелянт вказує, що перевіркою встановлено включення до декларацій перекручених даних, не ведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку. Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце складання протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності для ознайомлення, підписання та вручення копій цих документів. На розгляд справ про адміністративні правопорушення позивач також не з`явився, а прийняті за результатами розгляду справ постанови про накладення адміністративного стягнення направлені позивачу поштою та отримані ним особисто. Відповідач вважає спірні постанови правомірними та обґрунтованими, а доводи позивача безпідставними.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 286 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У період з 13.08.2024 року по 20.08.2024 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала на лікарняному. У період з 16.08.2024 року по 19.08.2024 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець та є суб`єктом підприємницької діяльності.

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення повноваження.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 26.10.2023 року по 08.11.2023 року податковим органом проведено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.08.2017 року по 31.12.2022 року, за результатами якої 22.11.2023 року складено акт №7232/08-01-24-06/ НОМЕР_1 (а.с.109-183 т.1)

На підставі вказаного акту перевірки посадовою особою ГУ ДПС у Запорізькій області 14.12.2023 року складено протоколи про адміністративне правопорушення №1186/12/08-01-24-06 та №1187/12/08-01-24-06, відповідно до яких ФОП ОСОБА_1 вчинив порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в частині заниження чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності, який підлягає обкладенню єдиним соціальним внеском, що призвело до ненарахування та неперерахування до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 360593 грн. 96 коп., в тому числі за 2017 рік 2518 грн. 77 коп., за 2018 рік 8853 грн. 94 коп., 2019 рік 19679 грн. 84 коп., за 2020 рік 30315 грн. 55 коп., за 2021 рік 164524 грн. 68 коп., за 2022 рік 134701 грн. 18 коп., що є порушенням ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 та ч. ч.7, 8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідальність за які передбачена ч.1 ст.165-1 КУпАП та занижено чистий дохід від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 296183 грн. 99 коп., в тому числі за 2017 рік 3212 грн. 80 коп., за 2018 рік 7244 грн. 72 коп., за 2019 рік 16101 грн. 69 коп., за 2020 рік 24803 грн. 63 коп., за 2021 рік 134611 грн. 10 коп., за 2022 рік 110210 грн. 05 коп., що є порушенням п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.176.1, п.п. «а» ст.176, п.177.1, п.177.2 та п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.164-1 КУпАП.

Постановою ГУ ДПС у Запорізькій області від 28.12.2023 року №1270/12 ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. за порушення ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 та ч. ч.7,8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-1 КУпАП (порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в частині заниження чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності, який підлягає обкладенню єдиним соціальним внеском, що призвело до не нарахування та не перерахування до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 360593 грн. 96 коп., в тому числі за 2017 рік 2518 грн. 77 коп., за 2018 рік 8853 грн. 94 коп., 2019 рік 19679 грн. 84 коп., за 2020 рік 30315 грн. 55 коп., за 2021 рік 164524 грн. 68 коп., за 2022 рік 134701 грн. 18 коп. (а.с.13 т.1)

Постановою ГУ ДПС у Запорізькій області від 28.12.2023 року №1269/12 ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн. за порушення п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.176.1, п.п.«а» ст.176, п.177.1, п.177.2 та п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1 КУпАП (включення до податкових декларацій про майновий стан і доходи перекручених даних, а саме: занижено чистий дохід від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 296183 грн. 99 коп., в тому числі за 2017 рік 3212 грн. 80 коп., за 2018 рік 7244 грн. 72 коп., за 2019 рік 16101 грн. 69 коп., за 2020 рік 24803 грн. 63 коп., за 2021 рік 134611 грн. 10 коп., за 2022 рік 110210 грн. 05 коп (а.с.14 т.1)

Вказані постанови винесено за результатами розгляду протоколів про адміністративне правопорушення №1186/12/08-01-24-06 та №1187/12/08-01-24-06 від 14.12.2023 року та акту документальної планової виїзної перевірки від 22.11.2023 року №7232/08-01-24-06/ НОМЕР_1 платника податку фізичної особи ОСОБА_1 , про що зазначено у самих постановах.

Не погодившись з вказаними постановами, позивач оскаржив їх до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями Податкового кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Предметом спору в даній справі є правомірність постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення позивачем норм податкового законодавства.

Відповідно до частини першої статті 164-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, не ведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку.

Частиною 1 статті 165-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхуванню іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Положеннями статті 54.3.2 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За приписами статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п.56.18 статті 56 ПК України платнику податків надано право на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначалось вище, за результатами проведеної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом складено Акт №7232/08-01-24-06/ НОМЕР_1 від 22.11.2023 року та 14.12.2023 року складено протоколи про адміністративне правопорушення №1186/12/08-01-24-06 та №1187/12/08-01-24-06 про порушення позивачем порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в частині заниження чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності, який підлягає обкладенню єдиним соціальним внеском, що призвело до не нарахування та не перерахування до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 360593 грн. 96 коп. та занижено чистий дохід від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 296183 грн. 99 коп..

Контролюючим органом 28.12.2023 року прийнято спірні постанови:

- №1270/12, якою ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 та ч. ч.7, 8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.;

- №1269/12, якою А.М. ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.176.1, п.п. «а» ст.176, п.177.1, п.177.2 та п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн..

Згідно зі статтею 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою.

Подальше надіслання копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може слугувати підставою для складання протоколу у відсутності цієї особи.

Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право надати пояснення та викласти свої зауваження щодо змісту протоколу, або викласти мотиви свого відмовлення від підписання, які додаються до протоколу.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі.

Однак всупереч вищезазначених норм протоколи про адміністративне правопорушення №1186/12/08-01-24-06 та №1187/12/08-01-24-06 від 14.12.2023 року складені ГУ ДПС у Запорізькій області у відсутності ОСОБА_1 , без ознайомлення з його правами та обов`язками, без можливості надати пояснення та зауваження щодо змісту протоколів, чим порушено його право на захист.

Зазначене доводиться як відсутністю підписів особи, яка притягається до відповідальності у відповідних графах протоколів, так і відсутністю відмітки про те, що особа відмовилась від підписання протоколів у присутності свідків.

Правова позиція Верховного Суду щодо наявності підстав для скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення у разі складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладена у постанові Верхового Суду від 12 травня 2020 по справі № 490/236/16-а.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з правовим висновком, який викладено у постанові Верховного Суду від 19 червня 2020 року № 140/388/19, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Обов`язкові рішення суб`єкта владних повноважень мають відповідати вимогам ч.2 ст.2 КАС України, які не можуть поширюватися на акт перевірки. Акт перевірки це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть висуватися лише ті вимоги, що стосуються доказів. Оцінка акта перевірки, у тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути дана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Натомість, апеляційний суд зазначає, що як на момент винесення спірних постанов, так і на час подання позову, контролюючим органом за висновками акту перевірки №7232/08-01-24-06/ від 22.11.2023 року не приймалось податкових повідомлень-рішень щодо податкових зобов`язань щодо ненарахування та неперерахування до бюджету позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 360593,96 грн. та щодо заниження чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 296183,99 грн..

Відтак, відповідно до вимог статті 56 ПК України вказані вище податкові зобов`язання за відсутності податкових повідомлень-рішень, вважаються неузгодженими, а отже і порушення, які зафіксовані в акті перевірки та на підставі яких складені протоколи про адміністративні правопорушення, на теперішній час не є належними доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164-1 КУпАП та ч.1 ст.165-1 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанови про накладення адміністративних стягнень від 28.12.2023 року відносно позивача підлягають скасуванню, оскільки їх винесено лише на підставі одного документу - акту перевірки, який сам по собі не підтверджує наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.165-1, ч.1 ст.164-1 КУпАП.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов до висновку, що сам по собі акт перевірки не є належним та достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення особою, відносно якої податковим органом не складено відповідне податкове повідомлення-рішення. Не прийняття на підставі акту перевірки податкового повідомлення-рішення, за умови не визнання порушень податкового законодавства, визначених в акті перевірки, про що і зазначив у своїй позовній заяві ФОП ОСОБА_1 , свідчить про неузгодженість податкових грошових зобов`язань, а відтак і про передчасність винесених відповідачем спірних постанов про накладення адміністративних стягнень.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду не переглядається.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 12, 77, 242, 243, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2024 року в адміністративній справі №333/469/24 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2024 року в адміністративній справі №333/469/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко