Справа № 300/6005/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"20" серпня 2024 р. Справа № 300/6005/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування наказу №280 о/с від 01.07.2024 та поновлення на роботі,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саламандик А.І., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: скасувати наказ №280 о/с від 01.07.2024 «По особовому складу» в частині, що стосується ОСОБА_1 ; поновити капітана поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Калуського районного відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.
Ухвалою суду від 09.08.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.
На адресу суду 16.08.2024 від позивача надійшла заява від 01.08.2024 про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони керівництву Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, вчиняти будь-які дії щодо переміщення з сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Калуського районного відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, до інших структурних підрозділів для проходження служби, до набрання законної сили рішення суду у справі.
На обґрунтування вказаної заяви зазначено, що вжиття забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища позивача до розгляду справи по суті позовних вимог, оскільки відносно позивача може бути як прийнято, так і втілено рішення про переміщення на нове місце служби до інших підрозділів, в тому числі в зону бойових дій, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Згідно із частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову заявник стверджує, що вжиття забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища позивача до розгляду справи по суті позовних вимог, оскільки відносно позивача може бути як прийнято, так і втілено рішення про переміщення на нове місце служби до інших підрозділів, в тому числі в зону бойових дій, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав.
Суд вважає, що запропонований представником заявника захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти вказані дії щодо переміщення позивача по службі не відповідає порушеному праву заявника, у зв`язку з яким він звернувся до суду та не може бути застосований в силу вищевказаних положень ч.3 ст.151 КАС України, оскільки вказані дії можуть здійснюватися лише на виконання відповідних наказів, які не є предметом оскарження.
Крім того, заявником у заяві про забезпечення позову не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам заявника, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. До заяви не надано доказів щодо вчинення відповідачем будь-яких дій з приводу переведення позивача до іншого підрозділу.
Суд зазначає, що передумовою вжиття заходів забезпечення позову, є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також, врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний заявником, є фактично вирішенням справи по суті на період перебування справи у провадженні суду та вирішення справи судом, що є неприпустимим.
Крім того, відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-
В задоволенні заяви від 01.08.2024 про забезпечення позову, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.