Справа № 480/7275/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
20 серпня 2024 року Справа № 480/7275/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шаповал М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
19 серпня 2024 року в Сумський окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлені протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.08.2024 № 12, яке полягає у відмові в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу підчас мобілізації на підставі абзацу 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву від 25.07.2024 про надання відстрочки від призову підчас мобілізації на підставі абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 та надати йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням його на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у справі за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення , зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що відповідачем противоправно відмовлено йому в наданні відстрочки від призову підчас мобілізації на підставі абзацу 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", проігноровано той факт, що він має на утриманні (доглядає) батька - інваліда другої групи ОСОБА_2 , 1943 року народження, інших невійськовозобов`язаних, які за законом зобов`язані його утримувати ( доглядати) - немає, батько обрав його як особу, що здійснює за ним догляд. Ще до подання ним заяви про надання відстрочки на вищезазначеній підставі, за направленням відповідача, пройшов комісію ВЛК та визнаний придатним до військової служби (рішення ВЛК на руки видано не було). Крім цього, вказав, що якщо не будуть прийняті міри забезпечення позову, про які просить, навіть якщо суд задовольнить його позовні вимоги - ефективний захист його прав буде вже неможливим, втратить будь - який сенс, бо очевидним наслідком його мобілізації та призову на військову службу буде наказ військової частини про зарахування його до складу військової частини, що потягне за собою зміну статусу з "військозобов`язаного" на "військовослужбовця", визнання протиправним рішення відповідача про відмову надати йому відстрочку від призову унеможливить ефективний захист його прав через це. Звертає увагу, що в квартирі, в якій зараз проживає, напризволяще залишаться двоє хворих "лежачих" престарілих його батьків , які не можуть себе обслуговувати.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини та доводи про необхідність вжиття заходів забезпечення позову в їх сукупності, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається:
1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;
3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання рішення суду.
Види забезпечення позову визначені статтею 151 КАС України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.
Відповідно до прохальної частини заяви представник заявника просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням його на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у справі за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення , зобов`язання вчинити певні дії.
При цьому, необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття таких заходів призведе до неможливості відновлення порушеного права у зв`язку із вчиненням відповідачем дій по мобілізації. Забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища прав та обов`язків позивача до розгляду справи по суті, оскільки відносно останнього може бути прийняте рішення про переміщення до військової частини, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та унеможливить виконання рішення суду.
Отже, відповідач у справі в межах наданих йому повноважень прийняв рішення щодо порядку дій у відношенні позивача. У свою чергу, забезпечення позову у заявлений представником позивача спосіб передбачає зобов`язання відповідача дотримуватися визначеної поведінки у своїй діяльності, що суперечить правовій природі дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, якими є повноваження адміністративного органу обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. У свою чергу, суд не вправі втручатися в реалізацію повноважень колегіальним органом (в його дискреційні повноваження).
Крім того, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в обов`язковому порядку матиме наслідком прийняття рішення про призов позивача на військову службу під час мобілізації, суду не надано.
Таким чином, враховуючи, що представник позивача не навів достатньої обґрунтованості доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у справі без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя М.М. Шаповал