Справа № 460/27546/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозуля, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доКваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Рівненської області
пропро визнання протиправними і нечинними з дня їх прийняття та скасування індивідуальних актів,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційної-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області, в якому позивач просять суд визнати протиправними і нечинними з дня їх прийняття та скасувати індивідуальні акти - рішення Про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката Криворучко Лариси Сергіївни та рішення КДКА Рівненської області № Д/10-6 від 25.10.2023 року.
11.12.2023 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
До суду від позивача 22.12.2023 надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 28.12.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі та розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
До суду 12.01.2024 від відповідача надійшли відзив на позовну та клопотання про залишення позову без розгляду.
Ухвалою від 22.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху після відкриття провадження у справі. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 06.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - залишено без розгляду.
19.08.2024 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акту рішення КДКА Рівненської області № Д/10-6 від 25.10.2023, яким право адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 4676/10 від 24.11.2011) зупинено до 24.10.2024 року.
Отже, в заяві про забезпечення позову зазначено вид забезпечення позову, що має бути вжито судом: зупинення дії індивідуального акту рішення КДКА Рівненської області № Д/10-6 від 25.10.2023, яким право адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 4676/10 від 24.11.2011) зупинено до 24.10.2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
На підставі наведеної норми, суд розглядає заяву без виклику учасників справи.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступних приписів законодавства та обставин зазначених в ній.
Відповідно до ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (ч.1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2).
Положеннями ст. 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (ч.1). Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Заходи забезпечення мають бути вжиті в межах позовних вимог та повинні бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Порядок дисциплінарного провадження стосовно адвоката та прийняття рішень кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури регламентовано Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», серед яких визначено й наслідки скарження такого рішення.
Враховуючи, вище викладене, судом не встановлено, а позивачем не наведено обґрунтованих доказів необхідності вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії індивідуального акту рішення КДКА Рівненської області № Д/10-6 від 25.10.2023, яким право адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 4676/10 від 24.11.2011) зупинено до 24.10.2024 року.
Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів особи, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті, яке фактично ґрунтується на тих самих аргументах, які покладені в підстави позову, є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.
Також суд звертає увагу, що позивач зазначає в заяві про забезпечення позову доводи, які є ідентичними підставам позову щодо порушення відповідачем приписів Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Проте, самі по собі такі доводи не можуть розцінюватись як такі, що свідчать про очевидну протиправність прийнятого відповідачем рішення чи вчинення дій та мають бути оцінені судом під час розгляду справи по суті. Також, обставин, на преюдиційності яких наполягає позивач, відповідно до вимог ч. 4 ст. 78 КАС України не доказуються при розгляді справи по суті. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб фактично вирішило б спір по суті, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України.
З приводу негативних наслідків для позивача, суд зазначає, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів правовідносин. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.
Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
Суд вважає, що наслідки від незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення заявником порушених чи оспорюваних прав або інтересів.
Будь-яких об`єктивних доказів, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує, саме, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, до суду не надано.
Крім того, що стосується тверджень позивача на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам, що включає неможлиість забезпечити достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, то такі наслідки рішення відповідача є відворотними і позивач має можливість їх відшкодувати.
Суд зазначає, що законодавець, передбачивши в Законі України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" такий вид дисциплінарної відповідальності адвоката, як зупинення його права на заняття адвокатською діяльністю, тим самим охопив і можливі негативні наслідки такого рішення.
Суд враховує і те, що у випадку відмови в задоволенні позову, реалізація рішення відповідача буде взагалі неможлива, тоді як у випадку задоволення позовних вимог, позивач має можливість відшкодувати заподіяні збитки і шкоду.
Враховуючи вище викладене, а також, що позивачем не доведено необхідність вжиття застосованих судом заходів забезпечення позову, з урахуванням положень ч. 2 ст. 150 КАС України, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову від 19.08.2024 року не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 19.08.2024 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 21 серпня 2024 року.

Суддя Д.П. Зозуля