Справа № 420/36347/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/36347/23

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С. Дата і місце ухвалення: 05.07.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст.383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 13.05.2024р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2024р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ДМС України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії ГУ ДМС в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано ГУ ДМС в Одеській області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2024р. в частині зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення.

Ухвалено в цій частині по справі нове рішення, яким зобов`язано ГУ ДМС України в Одеській області прийняти у ОСОБА_2 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

25.06.2024р. ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, в якій просила суд:

визнати протиправними дії ГУ ДМС України в Одеській області, вчинені при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. у справі №420/36347/23 в частині відмови ОСОБА_2 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства;

зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню п.9 ч.1 ст.129, ст.129-1 Конституції України, ст.370 КАС України при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. у справі №420/36347/23 та прийнятті декларації ОСОБА_2 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області протягом місяця надати до суду звіт про виконання окремої ухвали.

Вимоги поданої заяви позивач обґрунтовувала тим, що фактично ГУ ДМС України в Одеській області не виконало судового рішення по справі №420/36347/23 та повторно відмовило ОСОБА_2 в прийнятті декларації, зазначивши про відсутність у позивача законних підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

За результатом розгляду поданої позивачем заяви Одеський окружний адміністративний суд 05.07.2024р. постановив окрему ухвалу, якою задовольнив частково заяву ОСОБА_2 , подану в порядку ст.383 КАС України.

Зокрема, судом визнано протиправною бездіяльність ГУ ДМС України в Одеській області, вчинену при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. у справі №420/36347/23, в частині неприйняття декларації ОСОБА_2 про відмову від іноземного громадянства.

Направлено окрему ухвалу ГУ ДМС України в Одеській області для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли неналежному виконанню постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. у справі №420/36347/23.

Установлено ГУ ДМС України в Одеській області строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли неналежному виконанню постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. у справі №420/36347/23 - тридцять днів з дня отримання копії окремої ухвали.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ГУ ДМС України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу від 05.07.2024р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спірного питання судом першої інстанції не враховано, що на виконання судового рішення по справі №420/36347/23 ГУ ДМС України в Одеській області прийнято декларацію про відмову від іноземного громадянства від 01.09.2023р. замість документа про припинення громадянства російської федерації, про що ОСОБА_2 повідомлено листом від 22.05.2024р. №5100.16-5550/51.1-24. При цьому, ні Законом України «Про громадянство України», а ні Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001р. №215/2001, не передбачено прийняття окремого рішення щодо прийняття/неприйняття декларації про відмову від іноземного громадянства.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не зазначено, який саме нормативно-правовий акт (у т.ч. його статтю, пункт тощо) порушено і в чому саме полягає таке порушення з боку ГУ ДМС України в Одеській області. В окремій ухвалі не зазначено які конкретні заходи повинні бути вжитті органом ДМС.

ОСОБА_3 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що на виконання рішення суду ГУ ДМС України в Одеській області повторно листом від 22.05.2024р. відмовило позивачу у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства після того, як зареєструвало таку декларацію, як вхідну кореспонденцію. Відповідач не вчинив жодних дій щодо дійсного прийняття декларації, що повинно супроводжуватися видачею паспорта громадянина України у відповідності до п.119 Порядку №215. Питання дискреційних повноважень та ефективного захисту прав позивача було досліджено судом апеляційної інстанції, за наслідками чого зроблено висновок про необхідність зобов`язання органу ДМС прийняти декларацію ОСОБА_4 . Суд в окремій ухвалі не має права досліджувати питання дискреційних повноважень міграційного органу, так як зазначене питання вже досліджено судом при розгляді справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Приписами статті 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За визначенням ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997, заява №18357/91), Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Тобто, правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

У розумінні вимог ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Процесуальне законодавство визначає одним з видів судового контролю за виконанням судового рішення, - визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В свою чергу, згідно ч.6 ст.383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, необхідною передумовою щодо задоволення судом заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є встановлення обставин протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як вже зазначалося, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. зобов`язано ГУ ДМС України в Одеській області прийняти у ОСОБА_2 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Ухвалюючи вказану постанову суд виходив з того, що у відповідності до положень ст.ст.8, 9 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001р. №2235-III особа, яка набула громадянство України, у випадку неможливості подати документ про припинення іноземного громадянства (підданства) з незалежних від неї причин, може подати до уповноваженого органу України декларацію про відмову від іноземного громадянства. За висновками суду, ОСОБА_2 мала законні очікування на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства російської федерації через введення воєнного стану України та припинення діяльності всіх консульських установ цієї держави на території України, наразі є неможливим. Суд констатував поважність причин неотримання позивачем документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність відмови міграційної служби в прийнятті декларації про відмову від громадянства рф, а тому належним та ефективним способом поновлення порушеного права ОСОБА_2 є зобов`язання відповідача прийняти відповідну декларацію, так як інших варіантів поведінки органу ДМС чинне законодавство не передбачає.

У відповідь на запит позивача щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, на виконання судового рішення по справі №420/36347/23, ГУ ДМС України в Одеській області листом від 22.05.2024р. №5100.16-5550/51.1-24 повідомило ОСОБА_2 про відсутність у неї підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства враховуючи відсутність у органу ДМС офіційної інформації про те, що процедура оформлення припинення громадянства рф не здійснюється.

З вказаного слідує, що ГУ ДМС України в Одеській області проігнорувало висновки постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024р. та повторно відмовило ОСОБА_2 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Доводи апелянта про те, що відповідну декларацію ним прийнято спростовуються безпосередньо змістом листа від 22.05.2024р. №5100.16-5550/51.1-24.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що ні Законом України «Про громадянство України», а ні Порядком №215/2001, не передбачено прийняття окремого рішення щодо прийняття/неприйняття декларації про відмову від іноземного громадянства.

Згідно з приписами пункту 119 Порядку №215, особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Колегія суддів звертає увагу, що після набрання законної сили судовим рішенням по справі №420/36347/23 пройшло більше трьох місяців і відповідачем не надано жодного доказу вчинення ним дій, спрямованих на виконання вказаного рішення.

Твердження апелянта про відсутність в окремій ухвалі від 05.07.2024р. посилання на норму, порушену ГУ ДМС України в Одеській області, є безпідставними та спростовуються безпосередньо змістом вказаної ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ГУ ДМС України в Одеській області та скасування окремої ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 серпня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук