Справа № 756/7611/24
Суддя: Белоконна І. В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20.08.2024 Справа № 756/7611/24
Унікальний № 756/7611/24
Провадження № 2-а/756/97/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

«20» серпня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Белоконна І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 03.06.2024 Постановою Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що начебто він 03.06.2024 відмовився від проходження ВЛК.

ОСОБА_1 уважає, що постанова ухвалена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 фактичним обставинам справи.

Позивач стверджує, що він не відмовлявся від проходження ВЛК і просив видати направлення на проходження військово-лікарської комісії, щоб мати змогу в інший день надати медичні документи, які відображають його стан здоров`я. Натомість відповідне направлення відповідачем не було видано і протиправно складено постанову про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику осіб. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

22 липня 2024 року від відповідача надійшов до суду відзив на позов, у якому представник останнього в задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі з тих підстав, що оспорювана постанова є правомірною та такою, що винесена з урахуванням вимог чинного законодавства. Пояснив, що 03 червня 2024 року на підставі відмови позивача від проходження медичного огляду ВЛК, уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 235, на підставі якого було винесено оспорювану постанову. Факт відмови позивача від проходження медичного огляду ВЛК підтверджується відповідним Актом про відмову від проходження ВЛК від 03.06.2024, що складений у присутності свідків.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд убачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд убачає необхідним позов задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

03 червня 2024 року офіцером мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом ОСОБА_3 складено Протокол про адміністративне правопорушення № 235, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 03.06.2024 о 11 год. 50 хв. порушив вимоги п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме відмовився від проходження ВЛК.

У графі «До протоколу додаються» відсутні жодні відомості. У графі «Факт вчинення правопорушення підтверджують свідки» також відсутні жодні відомості.

На підставі вказаного протоколу 03 червня 2024 року Постановою № 235 Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він відмовився від проходження ВЛК.

Оспорювана постанова № 235, як і протокол № 235, не містить посилань на будь-які докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноваженьобов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 2 ст. 210 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду відповідних доказів до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем.

Наданий відповідачемАкт про відмову ОСОБА_1 від проходження ВЛК від 03.06.2024 складений у присутності 2-х свідків. У зазначеному акті міститься посилання на камеру № 662781225. Проте, жодного відеозапису на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження ВЛК відповідачем суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 210 КУпАП (в редакції станом на день винесення оспорюваної постанови), порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 2 ст. 210 КУпАП (в редакції станом на день винесення оспорюваної постанови), повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 3 ст. 210 КУпАП (в редакції станом на день винесення оспорюваної постанови) установлює, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу, що відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 210 КУпАП, яка передбачає повторність протягом рокупорушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Однак, суду не надано жодних доказів того, що позивача протягом року вже було притягнуто до адміністративної відповідальностіза порушення правил військового обліку. Також максимальна санкція ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500,00 грн. Натомість відповідачем накладено штраф на позивача у розмірі 25 500,00 грн, що не відповідає нормі ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Окрім того, диспозиція ст. 210 КУпАП має бланкетний характер, а серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинні бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та яким не дотримана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Проте, у Постанові № 235 відсутні посилання на конкретний нормативно-правовий акт, норми якого порушені позивачем.

Зазначені посилання містяться лише у Протоколі про адміністративне правопорушення № 235 від 03.06.2024, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова.

У Протоколі № 235 від 03.06.2024 позивачу інкримінується порушення вимог п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Суд звертає увагу, що конструкція статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачає поділ на частини та абзаци, а не на пункти. Відтак, суду не вдається можливим встановити, яку саме норму вказаного нормативно-правового акту порушено позивачем.

Натомість, конструкція Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, передбачає поділ на пункти, а не на частини. Відтак, суду із указаного нормативно-правового акту також не вдається можливим встановити, яку саме норму порушено позивачем.

Відтак, суду із оспорюваної постанови не вдається можливим встановити, яку саме норму порушено позивачем.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів, що позивач ОСОБА_1 дійсно порушив правила військового обліку. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що Постанова Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 235 від 03.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 210, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246, 257, 262 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги - задовольнити.

Постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 № 235 від 03.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Справу стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП - закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Белоконна