Справа № 520/13227/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 р. Справа № 520/13227/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 29.05.2024 та від 03.06.2024, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 01.04.2024 №80 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.03.2024 та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та атестату № 294 від 25.08.1979 р. про закінчення 10 Харківського професійного училища хлібопекарської промисловості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 01.04.2024 №80 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку, а також протиправно не зараховано до її страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та атестату № 294 від 25.08.1979 р. про закінчення 10 Харківського професійного училища хлібопекарської промисловості. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що необхідний страховий стаж, визначений частиною 2 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення в період з 01.01.2024 по 31.12.2024 становить від 21 до 31 року. Страховий стаж позивача 08 років 3 місяці 16 днів. Отже, відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 23 березня 2024 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Вищевказану заяву від 23 березня 2024 року про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 01.04.2024 №80 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

В обґрунтування відмови в рішенні зазначено наступне. Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 25.03.2024 р. Пенсійний вік, визначений частиною другою, статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 63 роки.

Вік заявниці 63 роки. Необхідний страховий стаж визначений частиною другою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року від 21 до 31 років. Страховий стаж особи становить 08 р. 03 м. 16 д.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, орган що призначає пенсію, перевіряє зміст та належність оформлення наданих для призначення пенсії документів.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 - на титульній сторінці документу ім`я заявниці російською мовою ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_2 );

- період навчання з 01.09.1978 по 23.08.1979 згідно атестата № 294 від 25.08.1979 року - ім`я заявниці в документі російською мовою ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_2 );

- період роботи згідно уточнюючої довідки № 06-14/86 від 30.01.2018 року TOB Науково-виробничий сервісний центр Харківський народний архів з 16.08.1979 по 31.01.2000 - ім`я заявниці в документі російською мовою ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_2 ).

Страховий стаж зараховано з 01.01.1998 згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 оформлено трудову книжку серії НОМЕР_3 від 16.08.1879.

Згідно записів трудової книжки, з 16.08.1979 по 31.01.2003 позивач працював на Харківській макаронній фабриці на різних посадах, з 10.07.2018 по 31.08.2018 - укладальник - пакувальник виробничого Департаменту ТОВ "Фабрика морозива "Хладопром".

Також, в трудовій книжці міститься запис про те, що з 01.09.1978 по 23.08.1979 ОСОБА_1 навчалася в Харківському професійному училищі хлібопекарної промисловості, що також підтверджено копією атестату №294 від 25.08.1979 року.

У спірному рішенні зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 , період навчання з 01.09.1978 по 23.08.1979, період роботи згідно уточнюючої довідки № 06-14/86 від 30.01.2018 року TOB Науково-виробничий сервісний центр Харківський народний архів з 16.08.1979 по 31.01.2000 - ім`я заявниці в документах російською мовою ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_2 ). Страховий стаж зараховано з 01.01.1998 згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд звертає увагу, що на титульному аркуші трудової книжки зазначено ім`я позивача (рос.) " ОСОБА_2 ", тоді як в паспорті зазначено ім`я " ОСОБА_2 ".

Проте, такі недоліки не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.

Крім того, на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.

Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.

Згідно положень підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при призначенні пенсії.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Проте, всупереч зазначеному, відповідач не звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача.

Таким чином, відомості у трудовій книжці позивача є повними, містять в собі вичерпну інформацію, зважаючи на що, пенсійним органом протиправно не враховано дані трудової книжки позивача, а виявлені територіальним органом Пенсійного фонду України недоліки у її заповненні не є підставою для не зарахування періодів роботи до стажу позивача.

Твердження представника пенсійного органу, викладені в оскаржуваному рішенні, стосовно того, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, зазначені в уточнюючій довідці № 06-14/86 від 30.01.2018 року TOB Науково-виробничий сервісний центр Харківський народний архів з 16.08.1979 по 31.01.2000, оскільки ім`я заявниці в документах російською мовою ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_2 ), суд також не приймає до уваги та вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, виходячи з аналізу вказаних положень, надання уточнюючих довідок про підтвердження стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці відповідних записів, що визначають право на призначення пенсії.

Оскільки в трудовій книжці позивача містяться записи, відповідно до яких з 01.09.1978 по 23.08.1979 позивач навчався в училищі хлібопекарної промисловості, що також підтверджено копією атестату №294 від 25.08.1979 року, з 16.08.1979 по 31.01.2000 працював на Харківській макаронній фабриці на різних посадах, твердження пенсійного органу щодо незарахування до страхового стажу позивача вказаних періодів навчання та роботи з підстав неспівпадіння правопису імені позивача в атестаті та довідці з іменем в паспорті, є безпідставними та необґрунтованими.

За таких підстав, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 01.04.2024 №80 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначенні пенсії від 25.03.2024 та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки та атестату про закінчення 10 Харківського професійного училища хлібопекарської промисловості, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.

Відповідно до приписів розділу IV Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3).

Заяву про призначення пенсії по інвалідності від 05.04.2024 року позивач подав за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Зважаючи, що спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 01.04.2024 №80 до страхового стажу позивача зараховано періоди роботи з 01.01.1998 згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, отже суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоду його навчання з 01.09.1978 по 23.08.1979 в Харківському професійному училищі хлібопекарної промисловості, а також періодів його роботи з 16.08.1979 по 31.12.1997 працював на Харківській макаронній фабриці, згідно записів трудової книжки та атестату.

Позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи починаючи з 01.01.1998 згідно записів трудової книжки не підлягають задоволенню, з підстав, викладених вище.

Враховуючи, що позивачу на момент подачі заяви про призначення пенсії від 25.03.2024 року виповнилося 63 роки (23.03.1961 р.н.), зарахування пенсійним органом визначено страховий стаж позивача 08 років 03 місяці 16 днів, а також в судовому порядку зараховано період навчання та роботи позивача, що в сукупності складає більше 27 років страхового стажу, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зважаючи на заявлені позовні вимоги, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.03.2024 року та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Отже, в даному випадку ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру становить 1211,20 грн.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 2422,40 грн., тобто з переплатою у 1211,20 грн., у зв`язку з чим він не позбавлений права звернутися до суду із заявою про повернення вказаної суми надмірно зарахованого до бюджету судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н, 21005, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 01.04.2024 №80 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її навчання з 01.09.1978 по 23.08.1979 в Харківському професійному училищі хлібопекарної промисловості, а також її роботи з 16.08.1979 по 31.12.1997 на Харківській макаронній фабриці, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 16.08.1879 та атестату №294 від 25.08.1979 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.03.2024 року та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.