Справа № 340/4447/24
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/4447/24

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми "Електронний суд", звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

Позов мотивував тим, що він звільнений з військової служби та з 2004 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення. Він має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., установленої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Після перерахунку його пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням підвищеного грошового забезпечення військовослужбовців відповідач протиправно припинив виплату йому цієї щомісячної доплати. Також при цьому перерахунку основний розмір його пенсії був незаконно зменшений до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а також було застосовано обмеження максимального розміру пенсії. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, стверджуючи, що при здійсненні перерахунку пенсії за ним зберігається право на збереження відсотку нарахування пенсії, визначеного на момент її призначення, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження пенсії військовослужбовцям визнані неконституційними. З цих підстав просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до його пенсії у розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 01.03.2024 року нарахування та виплату щомісячної доплати до його пенсії у розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо обмеження його пенсії максимальним розміром, а також зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 80% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 01.04.2019 року по 30.06.2019 року, з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року, з 01.12.2019 року по 30.06.2020 року, з 01.07.2020 року по 30.11.2020 року, з 01.12.2020 року по 30.06.2021 року, з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року, з 01.12.2021 року по 28.02.2022 року, з 01.03.2022 року по 28.02.2023 року, з 01.03.2023 року по 28.02.2024 року та з 01.03.2024 року виплату йому пенсії в розмірі 80% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням індексації та щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень, без обмеження максимальним розміром, із урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді від 09.07.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач вказував, що на виконання рішень судів позивачу проведено перерахунки його пенсії, внаслідок чого розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн. Тож відповідно до абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" позивач не має права на отримання передбаченої цим пунктом щомісячної доплати до пенсії. Зазначав, що перерахунок пенсії позивача проведено на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Вказував, що обмеження пенсійних виплат позивача здійснене на підставі частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, з якої у 2004 році був звільнений у запас. Вислуга років для призначення пенсії склала 30 років.

З 23.10.2004 року позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі статей 12, 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

З 2007 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У березні 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з метою перерахунку пенсії позивача склав та направив до ГУ ПФУ в м. Києві довідку №ФА138091 від 20.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 15120 грн.

У березні 2018 року на підставі цієї довідки ГУ ПФУ в м. Києві здійснило з 01.01.2018 року перерахунок пенсії позивача відповідно до пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", обчислило її основний розмір, виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення, що склало 10584 грн. (15120 грн. х 70%).

Позивач не погодився зі зменшенням відсотку, застосованого відповідачем при цьому перерахунку його пенсії, та у грудні 2020 року звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі №340/5513/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 , виходячи з 80 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

У червні 2021 року ГУ ПФУ в м. Києві, виконуючи це судове рішення, здійснило з 01.01.2018 року повторний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обчислило її основний розмір, виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці №ФА138091 від 20.03.2018 року, що склало 12096 грн. (15120 грн. х 80%).

З 01.07.2021 року ГУ ПФУ в Києві встановило позивачу щомісячну доплату до пенсії у сумі 488 грн., передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Згодом ІНФОРМАЦІЯ_2 , створений на базі Київського МВК, за заявою позивача склав оновлену довідку №6564/1 від 28.07.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 05.03.2019 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 31398 грн.

Оскільки відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача на підставі цієї довідки з 01.04.2019 року, той звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року у справі №340/10026/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки з урахування виплачених сум.

У жовтні 2022 року ГУ ПФУ в м. Києві, виконуючи це судове рішення, здійснило з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обчислило її основний розмір, виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці №6564/1 від 28.07.2021 року, що склало 21978, 60 грн. (31398 грн. х 70 %), а з урахуванням індексації (підвищення), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" з 01.03.2022 року пенсія сягнула 25 055, 60 грн.

Воднораз, виплату пенсії з 01.04.2019 року обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що склало з 01.04.2019 року 14970 грн., з 01.07.2019 року 15640 грн., з 01.12.2019 року 16380 грн., з 01.07.2020 року 17120 грн., з 01.12.2020 року 17690 грн., з 01.07.2021 року 18540 грн., з 01.12.2021 року 19340 грн., з 01.03.2022 року 19340 грн., з 01.07.2022 року 20270 грн., з 01.12.2022 року 20930 грн.

Тоді ж відповідач склав розрахунок від 13.10.2022 року заборгованості з виплати пенсії за період з квітня 2019 року по жовтень 2022 року, у якому розрахував різницю між сумами пенсії, перерахованої на виконання судового рішення, та вже виплаченої пенсії.

До сум пенсії, перерахованих з квітня 2019 року по грудень 2019 року, застосовані обмеження щодо часткової виплати суми підвищення, установлені пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та постановою Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

З листопада 2022 року ГУ ПФУ в м. Києві припинило виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

У березні 2023 року ГУ ПФУ в м. Києві провело перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.03.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", застосувавши до основного розміру його пенсії з урахуванням попереднього підвищення (індексації) коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні. Сума пенсії, належної до виплати з 01.03.2023 року з урахуванням підвищень (індексації) склала 26555,60 грн., але була обмежена максимальним розміром 20930 грн., з 01.01.2024 року 23610 грн.

У березні 2024 року ГУ ПФУ в м. Києві провело перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", застосувавши до основного розміру його пенсії з урахуванням попередніх підвищень (індексацій) коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні. Сума пенсії, належної до виплати з 01.04.2024 року з урахуванням підвищень (індексації) зросла до 28055, 60 грн., але також була обмежена максимальним розміром 23610 грн.

Позивач 04.07.2024 року звернувся до суду з цим позовом, не погоджуючись із припиненням виплати йому щомісячної доплати до пенсії, зі зменшенням відсотку, застосованого відповідачем при перерахунках його основної пенсії, та обмеженням максимального розміру пенсії.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі - Закон №2262-XII).

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно зі статтею 8 Закону №2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Статтею 55 Закону №2262-XII передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII установлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до статті 64 Закону №2262-XII у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Згідно зі статтею 66 Закону №2262-XII рішення про відмову в призначенні пенсії або її перерахунку, зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах, порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до вищих органів або до суду.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (надалі постанова КМУ №713), якою з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб постановив:

1. Установити з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

3. Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 1 липня 2021 р. виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, за матеріалами пенсійних справ.

4. Фінансування виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, що передбачені за програмою 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду".

6. Ця постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування, та застосовується з 1 липня 2021 року.

Суд установив, що позивачу як пенсіонеру з числа військовослужбовців пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII призначено до 01.03.2018 року. Станом на 01.03.2018 року основний розмір його пенсії, визначений відповідно до статті 13 Закону №2262-XII, складав 10584 грн., а після повторного перерахунку, проведеного у червні 2021 року на виконання рішення суду у справі №340/5513/20 12096 грн.

Керуючись пунктами 1, 3 постанови КМУ №713, відповідач за матеріалами пенсійної справи позивача встановив йому з 01.07.2021 року щомісячну доплату до пенсії в сумі 488 грн., якої за його розрахунками, не вистачало до 2000 грн.

Така доплата виплачувалася позивачу у складі пенсії за липень 2021 року жовтень 2022 року.

У жовтні 2022 року відповідач на виконання рішення суду у справі №340/10026/21 здійснив з 01.04.2019 року новий перерахунок основного розміру пенсії позивача за вислугу років на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05.03.2019 року, до якої додатково включені додаткові види грошового забезпечення та премія, визначені у середніх розмірах, що фактично виплачені за березень 2019 року військовослужбовцям ЗСУ за відповідними посадами. Внаслідок цього перерахунку основний розмір пенсії позивача склав 21978, 60 грн.

Після цього перерахунку відповідач з листопада 2022 року припинив нарахування та виплату позивачу доплати до пенсії.

При цьому відповідач керувався абзацом 3 пункту 1 постанови КМУ №713 та виходив з того, що оскільки пенсія позивача переглянута (перерахована на виконання судових рішень) після 01.03.2018 року, а саме у червні 2021 року та у жовтні 2022 року, і розмір пенсії позивача після перегляду (перерахунків) зріс більше ніж на 2000 грн., то позивач втратив право на щомісячну доплату, передбачену пунктом 1 постанови КМУ №713.

Суд відхиляє такі доводи та зазначає, що перерахунки пенсії позивача, проведені на виконання судових рішень з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якої у нього виникло до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, тож позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття цієї постанови - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 року у справі №420/2473/22 у подібних правовідносинах.

Отже відповідач протиправно занизив розмір щомісячної доплати до пенсії, установленої пунктом 1 постанови КМУ №713 в сумі 2000 грн., та безпідставно припинив з листопада 2022 року її нарахування та виплату позивачу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки всупереч пункту 1 постанови КМУ №713 не нараховує та не виплачує позивачу щомісячну доплату до пенсії у сумі 2000 грн., на яку той має право.

Визначаючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з того, що на вказані правовідносини поширюються строки звернення до суду, встановлені статтею 122 КАС України (див. постанови Верховного Суду від 24.02.2024 року у справі №240/27663/23, від 08.05.2024 року у справі №400/11403/23, від 01.08.2024 року у справі № 620/10981/23).

Тож з огляду на строки виплати пенсій, установлені статтею 52 Закону №2262-XIІ (щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія), та строк звернення до адміністративного суду, установлений частиною 2 статті 122 КАС України, враховуючи, що позов подано до суду 04.07.2024 року, судовому захисту підлягають порушені права позивача у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду, тобто починаючи з 04.01.2024 року.

Позовні вимоги про нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії з 01.03.2024 року заявлені у межах цього строку.

Тому порушене право позивача у цій частині слід захистити, зобов`язавши відповідача відновити нарахування та виплату йому щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., починаючи з дати, про яку просить позивач - з 01.03.2024 року.

Суд установив, що відповідач у жовтні 2022 року здійснив з 01.04.2019 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної позивачу на підставі Закону №2262-XII, обчислив її у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Підставою цього вказав рішення суду в адміністративній справі №340/10026/21.

При цьому відповідач, як свідчить зміст його відзиву на позов, керувався нормою частини 2 статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку), згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Оцінюючи ці доводи відповідача, суд виходив з того, що стаття 13 Закону №2262-XII визначає розміри пенсій, які призначаються за вислугу років.

Відповідно до цієї норми (у редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії у жовтні 2004 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, який був звільнений з військової служби у запас та мав вислугу 30 років, у жовтні 2004 року пенсія за вислугу років була призначена відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-XII у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення (50% + (30 - 20) х 3%) та під обмеження, установлені частиною 2 цієї статті, не підпадала.

Між тим, до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII неодноразово вносилися зміни.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" №3591-IV від 04.04.2006 року, який набрав чинності 29.04.2006 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Згодом до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII знову були внесені зміни, зокрема пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, цифри "90" замінено цифрами "80", а пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166- VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.05.2014 року, цифри "80" замінено цифрами "70".

Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Відтоді правове регулювання правовідносин щодо перерахунку пенсій військовослужбовців на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ не змінювалося, а зміни до цієї норми не вносилися.

Суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у жовні 2022 року перерахунок пенсії позивача, належної до виплати з 01.04.2019 року, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому законом.

Також суд установив, що відповідач при цьому перерахунку пенсії, обчислюючи розмір пенсії, належної до виплати з 01.04.2019 року, обмежив її десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

При наступних перерахунках, які давали позивачу право на підвищення пенсії та були пов`язані з індексацією пенсії згідно зі статтею 64 Закону №2262-XII та постановами Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", №168 від 24.03.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", відповідач також застосовував до нарахованої пенсії обмеження максимального розміру.

Відповідач не заперечує право позивача на щорічну індексацію його пенсії з 2022 року та здійснював відповідні перерахунки, встановивши позивачу з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року підвищення до пенсії у сумі 3077 грн., 1500 грн., 1500 грн. відповідно. Втім за позицією відповідача щомісячний розмір нарахованої пенсійної виплати має бути обмежений максимальним розміром, визначеним законом, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

При цьому відповідач, як свідчить його відзив на позов, керувався Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011 року (надалі Закон №3668-VІ), частиною 1 статті 2 якого передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд зазначає, що Законом №3668-VI у Законі №2262-XII частину п`яту статті 43 викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24.12.2015 року у Законі №2262-XII частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей" №1080-VIII від 12.04.2016 року статтю 43 Закону №2262-XII доповнено новою частиною п`ятою у зв`язку з цим частини четверту - шістнадцяту вважати відповідно частинами шостою вісімнадцятою.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 року №7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Суд зазначає, що обмеження граничного розміру пенсій, призначених на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення статті 43 Закону №2262-XII та положення частини 1 статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ) прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 року №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачають обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року у справі №7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 12.04.2023 року.

Отже на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд вважає, що вони суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 06.11.2018 у справі №812/292/18, від 13.02.2019 у справі №822/524/18, від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд вважає, що до спірних відносин необхідно застосовувати положення Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, які не передбачають обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців, а не норми Закону №3668-VI.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена у постановах від 16.12.2021 року у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20, від 17.02.2022 року у справі №640/11168/20, від 16.11.2022 року у справі №340/7210/21 у подібних правовідносинах.

Натомість відповідач, здійснюючи у жовтні 2022 року перерахунок пенсії позивача, належної до виплати з 01.04.2019 року, надав перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосував положення статті 2 Закону №3668-VI, тобто правову норму, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана неконституційною, а також неправильно застосував норми Закону №2262-ХІІ.

Отже відповідач діяв всупереч вимогам верховенства права, що призвело до недоотримання позивачем нарахованих йому щомісячних пенсійних виплат та до порушення його права на отримання пенсії у розмірі, встановленому законом.

Попри втрату чинності з 12.04.2023 року нормою статті 2 Закону №3668-VІ, яка визнана неконституційною Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022, відповідач на момент звернення позивача до суду з цим позовом продовжує виплачувати його пенсію в обмеженому розмірі (23610 грн.).

Суд зазначає, що перерахунок пенсій, призначених за Законом №2262-ХІІ, який пов`язаний з їх індексацією відповідно до статті 64 цього Закону, також не передбачає обмеження максимального розміру перерахованих пенсій, оскільки таке обмеження є незаконним. Чинне законодавство не містить норм, які б визначали розмір такого максимального обмеження.

Суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у жовтні 2022 року перерахунок пенсії позивача, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також незаконно обмежив максимальний розмір пенсії позивача, належної до виплати з 01.04.2019 року, десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

На час вирішення спору основний розмір пенсії позивача обчислюється саме у такому заниженому розмірі, а пенсія виплачується в сумі, обмеженій десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, чим порушується право позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому законом та фактично позбавлено його права на отримання встановлених йому підвищень (індексації).

Тож такі дії відповідача слід визнати протиправними та зобов`язати відповідача виплатити позивачу з 01.04.2019 року пенсію без обмеження її максимального розміру та з урахуванням нарахованих йому з 2022 року підвищень (індексації) пенсії. Оскільки у цій частині вимог спір стосується виплати вже нарахованих сум пенсії, які не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, то відповідно до частини 2 статті 55 Закону №2262-ХІІ такі вимоги не обмежуються будь-яким строком, а положення статей 122, 123 КАС України до них не застосовуються.

Щодо перерахунку основного розміру пенсії позивача із застосуванням належного відсоткового значення грошового забезпечення, то суд установив, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з такими вимогами за період з 01.04.2019 року по 03.01.2024 року. Тож позов у цій частині вимог залишено без розгляду, а спірними є правовідносини, починаючи з 04.01.2024 року. На цей період припадає строк виплати пенсії за січень 2024 року. Тому порушене право позивача у цій частині підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, виходячи з 80 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, починаючи з 01.01.2024 року. При перерахунку слід використати суми грошового забезпечення, вказані у довідці №6564/1 від 28.07.2021 року, а перерахунок слід провести з 01.01.2024 року, врахувавши висновки суду у цій справі щодо відсутності правових підстав для обмеження максимального розміру пенсії позивача та про відновлення з 01.03.2024 року виплати йому щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., передбаченої постановою КМУ №713.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з цією позовною заявою, у якій він об`єднав вимоги про вирішення двох публічно-правових спорів, поданою через електронний кабінет, сплатив судовий збір в сумі 1937, 92 грн. (1211,20 грн. х 0,8 х 2). Зважаючи на задоволення позову, понесені позивачем судові витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 80 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення та щодо обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити з 01.04.2019 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, призначену за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням встановлених йому підвищень (індексації) пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2024 року перерахунок основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 80 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням встановлених йому підвищень (індексації) та доплати до пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити з 01.03.2024 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1937, 92 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ