Справа № 200/4927/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року Справа№200/4927/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.07.2024 року № 25 про відмову в призначенні ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання судді у відставці з 29.06.2024 року.

Позовні вимоги мотивовано, серед іншого, тим, що позивач вважає протиправним спірне рішення, оскільки воно прийняте з порушенням принципу законності - при здійсненні адміністративного провадження орган ПФУ діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством, чим порушив положення ч.1 ст. 6 Закону України Про адміністративну процедуру.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого, серед іншого, зазначає, що при прийняті рішення від 12.07.2024 року № 25 про відмову позивачу у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було допущено помилку в застосуванні чинного законодавства, яке регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вказану помилку було виявлено при підготовці відзиву на позовну заяву.

Також зазначено про те, що відповідачем вирішується питання щодо якнайшвидшого повернення матеріалів пенсійної справи позивача для повторного опрацювання та перегляду вище вказаного рішення.

Ухвалою суду від 19.07.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі № 200/4927/24 та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Вказаною ухвалою також у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витребувано всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

05.07.2024 року позивачем, за місцем тимчасового проживання, до Головного управління ПФУ у м. Києві була подана заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою, що затверджена Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року № 7- 2), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891 (далі - Порядок №3-1).

Вказана заява була опрацьована за принципом екстериторіальності згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатом розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії № 25 від 12.07.2024 року.

Згідно з вказаним рішення позивачу відмовлено у призначенні грошового утримання з підстав ненадання до заяви копії наказу про звільнення судді; розбіжностей у датах періодів роботи у наданих документах - трудовій книжці та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Суд зауважує, що розділ ІІІ Порядку №3-1, на який послався відповідач у спірному рішенні, не містить переліку документів, які повинні подаватися до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Такий перелік міститься у пункті 2 розділу ІІ, і у ньому відсутній такий документ як копія наказу про звільнення судді.

Таким чином вказана підстава відмови не ґрунтується на законі, і відмова у призначенні грошового утримання позивачеві з цієї підстави є протиправною.

Щодо зазначеної відповідачем у спірному рішенні невідповідності у датах періодів роботи у суді за даними трудової книжки та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Пункт 2 розділу ІІ Порядку №3-1 визначає, що до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додаються: документи про страховий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання (додаток 4).

У якості документа про страховий стаж позивача надана трудова книжка, у якій наявні наступні записи:

№16 - 11.06.2009 року - зарахований до штату Донецького окружного адміністративного суду на посаду судді на підставі Указу Президента України від 13.05.2009 року №318/2009;

№ 27 - 28.06.2024 року - відраховано зі штату Донецького окружного адміністративного суду на підставі рішення ВРП від 25.06.2024 року №1950/0/15-24.

Вказані записи здійснені належним чином та не мають дефектів їх вчинення.

Водночас, з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання не є тотожним страховому стажу працівника.

Відповідно до статті 131 Конституції України рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя.

Пунктом 16.3 глави 16 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17, визначено, що при вирішенні питання про звільнення судді з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку стаж роботи на посаді судді обраховується з дати призначення (обрання) судді на посаду по дату ухвалення Вищою радою правосуддя відповідного рішення або по дату припинення повноважень судді у зв`язку з досягненням суддею шістдесяти п`яти років.

Саме у такий спосіб розрахований стаж судді ОСОБА_1 у рішенні ВРП від 25.06.2024 року №1950/0/15-24.

Зокрема, у вказаному рішенні наведено, що відповідно до актів про призначення/обрання ОСОБА_1 суддею на день розгляду Вищою радою правосуддя його заяви про звільнення у відставку стаж роботи ОСОБА_1 безпосередньо на посаді судді (з дати призначення Указом Президента України від 13 травня 2009 року № 318/2009) становить 15 років 1 місяць 12 днів.

З огляду на викладене, у розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, що складений Донецьким окружним адміністративним судом 01.07.2024 року за №02-33/161293/24, суддівський стаж позивача визначений 15 років 1 місяць 12 днів.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30 січня 2020 року по справі №592/3694/17, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Отже, у суду були законні підстави для зазначення саме 13.05.2009 року та 28.06.2024 року як дат початку та припинення повноважень судді, які надають йому право на відставку.

Таким чином, відмінність порядку обрахування страхового стажу працівника та стажу судді, який дає йому право на відставку, не становить невідповідність даних у документах позивача.

Крім цього, відповідно до пунктів 5, 6 розділу І Порядку №3-1 якщо до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додані не всі необхідні документи, орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, письмово повідомляє про те, які документи необхідно подати додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців з дня отримання такого повідомлення, днем звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання. Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, щомісячне довічне грошове утримання, за згодою судді, призначається за наявними документами.

За приписами пункту 4 розділу ІІІ Порядку №3-1 не пізніше 10 днів з дня надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного грошового утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання або відмову в його призначенні з урахуванням пункту 5 розділу І цього Порядку.

Відповідачем не надано доказів повідомлення позивачу про те, які документи необхідно подати додатково.

Враховуючи викладене, суд констатує, що для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачем були дотримані усі необхідні умови та вимоги закону, а у відповідача був лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки, а саме - призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до положень пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина та інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України установлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За визначенням, що міститься у пункті 7 частини 1 статті 2 Закону України Про адміністративну процедуру дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Отже повноваження державних органів не є дискреційними, коли існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

У спірних правовідносинах повноваження відповідача на нележать до дискреційних, оскільки він не може вільно обирати між призначенням грошового утримання та відмовою у такому призначенні і обидва варіанти такого вибору одночасно будуть правомірними. Тому у суду наявні правові можливості зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та прийняти рішення на користь позивача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в даній Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

З огляду на викладене, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Суд зауважує, що позивач звернувся до органу ПФУ із заявою саме про призначення вперше щомісячного грошового утримання судді у відставці, а не про його перерахунок, тому формулювання у спірному рішенні відмовити у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці також є безпідставним.

Як було зазначено вище, за результатами автоматичного розподілу справ у електронній підсистемі (відповідно до положень абзацом 13 пункту 4.2. Порядку № 22-1), заява позивача була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області і саме ним було прийнято спірне у даній справі рішення.

Суд зазначає, що дії зобов`язального характеру, як спосіб поновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом виключно до того органу, дії, бездіяльність чи рішення якого визнані протиправними та (або) скасовані.

Отже, у даній справі дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані лише до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як до того органу, рішення якого визнається судом протиправним і скасовується.

При визначенні дати, з якої позивачу має бути призначене щомісячне грошове утримання судді у відставці, суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» припинення повноважень судді і припинення трудових відносин судді із відповідним судом, не є тотожними поняттями.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №3-1 щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку (а не наступного за днем припинення з суддею трудових відносин).

Суд зауважує, що суддя звільняється з посади у відставку не головою суду, а спеціально уповноваженим на це органом Вищою радою правосуддя (стаття 131 Конституції України), отже, днем звільнення позивача з посади судді є не день прийняття головою суду наказу про відрахування зі штату суду, а дата прийняття ВРП рішення про звільнення судді у відставку (25 червня 2024 року).

Таким чином, позивач має право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці з 26 червня 2024 року.

У той же час, відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Враховуючи, що вихід за межі позовних вимог є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для виходу за межі заявлених позивачем у даній справі позовних вимог щодо дати, з якої має бути призначене утримання з 29 червня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати позивачем понесено не було.

Керуючись Конституцією України, Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року № 7- 2), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за №200/14891, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, Кодексом адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.07.2024 року № 25 про відмову в призначенні ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) щомісячне грошове утримання судді у відставці з 29.06.2024 року.

Повне судове рішення складене 20 серпня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч