Справа № 932/6931/24
Суддя: Ярощук О. В.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/6931/24
Провадження № 2-а/932/163/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді Ярощук О.В.

за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

представника позивача Лавренкова О.В.

відповідача ОСОБА_1 у режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі Позивач)

до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач)

про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації забезпечення видворення за межі території України громадянина Азербайджанської Республіки -

В С Т А Н О В И В:

1.Суть справи

1.1.До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі Позивач) про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1

1.2.Позивач просить:

-затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

-вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1

2.Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

2.1.Під час перевірки інформації, наданої ОСОБА_3 до Державної Міграційної служби України, працівниками відділу № 11 у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, виявлено порушення міграційного законодавства з боку Відповідача.

2.2.Виявлено, що ОСОБА_1 прибув 15.09.2017 року з Республіки Азербайджан на територію України через КПП «Гоптівка» та з того часу не виїжджав.

2.3.Протоколом серії ПР МДН №006451 від 15.08.2024 року зафіксовано порушення законодавства України за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

2.4.За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесена постанова серії ПН МДН № 006441 від 15.08.2024 року, якою Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави.

2.5.Постанова Відповідачем не оскаржена, штраф не сплачено.

2.6.На час прийняття рішення про примусове видворення за межі території України 15.08.2024, у відповідача був відсутній паспортний документ, тому відносно відповідача складено довідку про особу.

2.7.Також Позивач вказує, що Відповідач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту, відсутня.

2.8.Підставами для застосування до ОСОБА_1 заходу як затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації забезпечення видворення за межі території України громадянина Азербайджанської Республіки Відповідач визначив

-як обгуртована підстава вважати, що Відповідач, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення з України, ухилятиметься від викоання цього рішення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик її втечі.

-відсутності у Відповідача стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України. Термін дії паспортного документу Відповідача закінчився 23.08.2022 року

3.Клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі

3.1.До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 16.08.2024 надійшла позовна заява ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

3.2.Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.08.2024 для розгляду адміністратвиної справи визначено головуючою суддею Ярощук О.В.

3.3.Ухвалою 16.08.2024 суддею відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

3.4.Задоволено клопотання заявника про проведенням судового засідання у режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» за участю ОСОБА_1 .

3.5.У судовому засіданні 19.08.2024 оголошена перерва до 21.08.2024.

4.Позиції учасників справи

4.1.Представник позивача Лавренков О.В. підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Позовну заяву просив задовольнити у повному обсязі.

4.2.Позивач посилався на те, щоВідповідач територію України не покинув, ухилився від виїзду з України, чим порушив правила перебування іноземців на території України, перейшов на нелегальне становище, правова характеристика якого визначена у п. 14 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , «нелегальний мігрант» - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

4.3.Відповідач у режимі відеоконференції визнав, що порушив вимоги міграційного законодаства, зазначив, що має бажання повернутися до Азербайджанської Республіки., де проживають його родичі. З часу прибуття і до затримання проживав разом із батьком. Навчався у школі, закінчив 9 клас. Перекладача та захисника не потребує.

5.Заслухавши учасників, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, Суд дійшов таких висновків

5.1.Частиною 4 статті 5 КАС України передбачено право субєктів владних повноважень виключно у випадках, визначених Конституцією та Законами України, звернутися до адміністратвиного суду.

5.2.Статтею 289 КАС України визначені особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства. Зокрема передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ подає позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: як затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

5.3.Відповідно до п. 2 Положення про Головне управління ДМС в Дніпропетровській області, (затверджене наказом №28 Державної міграційної служби України 18.07.2011 року). Одним із основних завдання ГУ ДМС в області є реалізація на території Дніпропетровської області державної політики у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців за інших визначених законодавством категорій мігрантів.

5.4.За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

5.5.Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

5.6.Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

5.7.Положеннями ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

5.8.Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон №3773-VI). Відповідно до ч. 16 ст. 4 Закону, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

5.9.Згідно із статтею 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Азербайджанської Республіки про безвізові поїздки громадян, затвердженою постановою КМУ від 24.10.2002 №1565, громадяни держави однієї Сторони, незалежно від місця їх постійного проживання, можуть в`їжджати, прямувати транзитом, виїжджати та перебувати на території держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють в цій державі.

5.10.Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС. Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений ст. 4 Закону №3773-VI.

5.11. Відповідно до ч. 17 ст. 4 вищевказаного Закону, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

5.12.Частиною 15 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених участинах третій - тринадцятійцієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

5.13.Пунктом 14 частини першої статті 1 Закону №3773-VI визначено термін «нелегальний мігрант», а саме - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

5.14.Частиною 5 статті 26 Закону №3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Частиною першою статті 30 Закону №3773-VI визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

5.15.Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч.4 ст.30 Закону №3773-VI).

5.16.Згідно пункту 1 розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС, АДПС, СБУ від 23.04.2012 №353/271/150 (далі Інструкція №353/271/150), у разі виявлення підстав, передбаченихчастиною 1статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

5.17.За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місце знаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до частини першої статті 289 КАСУ (п.2 розділу ІІІ Інструкції). Позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1)затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземцяабо особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

5.18.Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні справи за позовом про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації забезпечення видворення за межі території України, з`ясуванню підлягають такі обставини:

- чи існують обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення,

- чи перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його втечі,

- чи в наявності/відсутній в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Законодавець виділяє вказані підстави як самостійні, тобто вони мають бути встановлені усі одночасно. Позивач повинен довести наявність хоча б одну із трьох вказаних вище обставин.

6.Щодо статусу Відповідача

Як свідчать матеріали справи, Відповідач - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Азербайджанської Республіки.

ОСОБА_1 15.09.2017 року прибув з Республіки Азербайджан в Україну через КПП «Гоптівка» та з того часу не виїжджав.

Протоколом серії ПР МДН №006451 від 15.08.2024 року зафіксовано порушення законодавства України за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесена постанова серії ПН МДН № 006441 від 15.08.2024 року, якою Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постанова Відповідачем не оскаржена, штраф не сплачено.

Наразі перебуває в Державній установі «Миколаїівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України». У зв`язку із закінченням строку дії паспортного документу 23.08.2022 року, отримав довідку про особу 15.08.2024.

Отже, Відповідач є іноземцем, до якого відповідно до українського законодавства можуть бути застосовані відповідні заходи у разі порушення правового статусу іноземців.

7.Щодо дій чи бездіяльності Відповідача в контексті обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення. або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України

Підставами для застосування санкції щодо Відповідача Позивач зазначає:

7.1.Відповідач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався.

7.2.Відповідач має паспортний документ, що дає право на виїзд з України, термін дії якого закінчився 23.08.2022 - ст. 289 КАС України, ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

7.3.Відповідач територію України не покинув, ухилився від виїзду з України. Чим порушив правила перебування іноземців на території України, перейшов на нелегальне становище - п.14 ст. 1, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

7.4.Отже, Суд має перевірити, чи вбачаються у діях Відповідача зазначені вище підстави, які виникли або існували та продовжують існувати на час подання позовної заяви.

7.5.Судом досліджені представлені сторонами докази, а саме:

-копія паспорту ОСОБА_1 із терміном дії до 23.08.2022

-довідка про особу, видана ОСОБА_1 15.08.2024

-рішення про примусове видворення № від 15.08.2024

-пртокол про адміністративне правопрушення №МДН 000169 від 15.08.2024

-постанова про накладення адміністративного стягення ПН МДН 006441

7.6.Ці докази підтверджують, що відповідач порушив вимоги міграційного законодавства.

7.7.Суд окремо звертає увагу, що Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув із Республіка Азербайджан на територію України через КПП «Гоптівка» 15.09.2017 року, тобто у віці 11 років і до його повноліття заходи щодо легалізації його перебування в Україні мав вжити його батько ОСОБА_3 , який безпосередньо подав інформацію до ДМС України в області щодо порушення міграійного законодаства його сином.

7.8.За таких обставин, досліджуючи доводи Позивача щодо обгрунтованих підстав вжиття заходу - затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації забезпечення видворення за межі території України громадянина Азербайджанської Республіки, Суд комплексно оцінює позицію Відповідача з цього питання протягом 2017-2024 років, яка є послідовною, незмінною і свідчить про те, що на час втрати строку дії паспортного документу, Відповідачу було 16 років, тобто він міг усвідолювати ті обставини, що не має офіційих документів, які б дозволяли йому перебувати в Україні на законних підставах.

7.9.Суд враховує роль батька, який не вживав заходів щодо законного перебування його неповнолітнього сина.

7.10.Суд не вбачає в діях відповідача намірів перешкоджати проведення процедури видворення, а також ознак втечі.

7.11.За таких обставин, Суд доходить висновку, що захід у виді затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації забезпечення видворення за межі території України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 може бути застосована до Відповідача, але такої тривалості, яка надасть можливість уповноваженим орагнам ідентифікувати Відповідача та вжити усіх необхідних заходів для його видворення за межі України.

8.Щодо переконливості доказів

8.1.Відповідно до статті 9 КАС України, частини 6 статті 283-1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд ухвалює рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно із сукупністю доказів іншої сторони.

8.2 . Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Для кожного окремо взятого доказу законодавець установлює такі критерії, як належність, допустимість, достовірність. А для сукупності доказів, тобто для всієї доказової бази у справі, встановлені такі критерії, як достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що відповідає стандарту більшої переконливості.

8.3. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина 1 статті 77 КАС України).

8.4. Досліджені Судом докази стосуються рішень та дій Відповідача в контексті додержання вимог міграційного законодаства та законних підстав перебування в Україні, відповідають ознаці належності таких доказів (ст. 73 КАС України).

8.5. Відповідно до приписів ст. 74 КАС України допустимими є докази, що отримані без порушення порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Під час розгляду справи Суд не встановив порушення Позивачем законодавчо встановленого порядку отримання та збирання доказів.

8.6. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України). Достовірність як критерій оцінки доказів дає змогу встановити таку модель існування обставин у справі, яка є єдино можливою та логічно обґрунтованою в умовах, викладених сторонами та з`ясованих Судом. Доказ визнається судом достовірним, якщо в результаті його дослідження та оцінки з`ясовується, що в ньому містяться відомості, що відповідають дійсності. При дослідженні наданих сторонами доказів Судом не встановлено ознак фальсифікації доказів, їх зміст не спростовано в процесі доказування, і відповідно вони визнаються Судом достовірними.

8.7. Загальне правило оцінки доказів в адміністративному процесі полягає в тому, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінка судом доказів на предмет їх переконливості опирається на принципи адміністративного процесу, одним з яких є змагальність.

8.8. Змагальність у адміністративному процесі (ст. 9 КАС України) розкривається в тому числі через те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених КАС України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При чому обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

8.9. У процесі дослідження доказів, поданих Позивачем, Суд встановив, що такі докази (копія паспорту, копія зверенення ОСОБА_3 , копія довідки про особу, копія протоколу про затримання, копія пояснення відповідача, копія протоколу затримання, копія рішення про примусове видворення, копія протоколу про адміністративне правопрушення, копія постанови про накладення адміністративного стягнення, копія рішення про поміщення до пункту тимчасовго перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, копія службової записки відділу з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції):

- отримані ним у межах повноважень, наданих йому ст. 289 КАС України, Положенням про Головне управління ДМС в Дніпропетровській області, (затверджене наказом №28 Державної міграційної служби України 18.07.2011 року).

- докази, на які міститься посилання у мотивувальній частині рішення, у своїй сукупності з іншими письмовими доказами відповідають фактам об`єктивної дійсності, тобто підтверджують обставини, якими Позивач обґрунтовує позовні вимоги.

8.10. З урахуванням наведеного, Суд вважає, що докази, якими Позивач надав на підтвердження позовних вимог, відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності, а у своїй сукупності - достатності для висновків, описаних у цьому рішенні.

9.Судові витрати

Відповідно до ч. 19 ст. 289 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

10.Порядок звернення судового рішення до виконання

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 371 КАС України рішення суду в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5,9, 72-77, 90, 229, 241, 246, 289, 371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання іноземця тапоміщення допункту тимчасового перебування іноземця та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межітериторії України, - задовольнити частково.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на один місяць, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

В задоволенні решти частини позовних вимог Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відмовити.

Рішення суду в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустити до негайного виконання.

Копію рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати Позивачу, відповідачу та Державній установі «Миколаїівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України».

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 22.08.2024.

Суддя О.В. Ярощук