Справа № 308/12385/24
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №308/12385/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Васильєв Павло Олегович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Васильєв Павло Олегович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з якою просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 790 від 14 червня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення, якою останній дійшов висновку про те, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 гривень. Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП України. На обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн., таку вважає незаконною, необґрунтованою. Фактичною підставою послугувало порушення позивачем правил військового обліку, невчасне надання військово-облікових даних згідно постанови КМУ № 1487. Як вбачається з оскаржуваної постанови, порушення позивачем правил військового обліку як військовозобов`язаним інкримінується йому під час особливого періоду, за що було застосовано адміністративне стягнення однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проте, оскаржуваною постановою дії кваліфіковані за ч.2 ст.210 КУпАП, тобто як протягом року вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке застосовується менш суворе адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відсутні достатні докази того, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а саме, що дійсно позивач порушив правила військового обліку, яке виразилось у невчасному наданні військово-облікових даних згідно постанови КМУ №1487. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 210 КУпАП, полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Таким чином, дана норма - бланкетна, тому обов`язковою умовою являється порушення винною особою ще і вимог певного нормативного акту. З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач нібито не надав вчасно військово-облікові дані згідно постанови КМУ № 1487, проте оскаржувана постанова не містить конкретних даних про те, яку саме норму постанови Кабінету Міністрів України № 1487 порушив позивач, які саме він не надав військово-облікові дані, та якою нормою постанови Кабінету Міністрів України № 1487 це передбачено. Згідно електронного військово-облікового документу (сформованого за допомогою електронного кабінет військовозобов`язаного через застосунок «Резерв +») від 20 липня 2024 року ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата уточнення даних 20 травня 2024 року (дані уточнено вчасно). Таким чином, будь-яких порушень правил військового обліку позивач не вчиняв. Крім того, згідно примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 І цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не був позбавлений можливості для отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Протокол у даному випадку не складався, чим порушено права по ст. 268 КУпАП. Про розгляд справи про адміністративне правопорушення, наслідком якої стало прийняття оскаржуваної постанови, позивача не сповіщали, про день, час та місце її розгляду йому відомо не було, що знов ж таки, унеможливило реалізацію його права брати участь в розгляді справи відносно нього, заявляти клопотання та відводи, ставити питання іншим учасникам провадження тощо та доводити або ж не доводити свою винуватість та/або невинуватість в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі, розгляд указаної справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено учасникам їх право на подачу відзиву на позов. Розгляд справи відкладався з метою надання можливості відповідачу надати відзив на позов у відповідності до норм КАС України.

Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просить її задовольнити, у зв`язку з ненаданням відзиву на позов кваліфікувати як визнання позову відповідачем.

Відповідач не надіслав відзиву на позов, у судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату розгляду справи судом.

У зв`язку з неявкою сторін суд розглядає справу на наявними матеріалами. У зв`язку із розглядом справи без участі сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно з постановою №790 за справою про адміністративне правопорушення від 14.06.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) на такого за порушення правил військового обліку, невчасне надання військово-облікових даних згідно постанови КМУ №1487 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено штраф у розмірі 17000 грн. Вказано, що копію постанови відправлено поштою, таки й був відсутній під час розгляду справи.

До матеріалів справи додано роздруківку, сформовану 20.07.2024 із системи «Резерв+» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , категорія обліку військовозобов`язаний, дійсний до 20.07.2025, ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання АДРЕСА_2 , дата уточнення даних 20.05.2024 з відміткою «дані уточнено вчасно».

Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за №002534404 від 12.11.2018, РНОКПП НОМЕР_1 та довідки про реєстрацію місця проживання від 26.12.2018 №2272 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такий зареєстрований в Єдиному державному демографічному реєстрі 976 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади за №2024/008937066 від 27.07.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , УНЗР НОМЕР_2 зареєстрований з 23.12.1994 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносини між сторонами регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Згідно з приміткою до даної статті положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Згідно ч.3 ст.33 Закону №2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно частини 3 статті 37 Закону №2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За змістом оскаржуваної постанови позивач порушив правила військового обліку, невчасне надання військово-облікових даних згідно постанови КМУ №1487.

Пунктом 23 вказаної постанови КМУ №1487 передбачено, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

З поданого суду документу військово-облікового документу «Резерв» вбачається, що документи відносно ОСОБА_1 уточнено вчасно, відмітка від 20.05.2024.

Згідно пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (із змінами), Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; здійснюють ознайомлення громадян України з їх правами та обов`язками під час взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, призову на військову службу та проходження зборів, а Центральне управління та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів України - під час призову на військову службу та проходження зборів;оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.

Відповідач відзиву на позов, доказів виклику позивача для взяття на облік військовозобов`язаних та звернення до органів Національної поліції для розшуку позивача не надав. У матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача за електронною адресою про розгляд даної справи судом. Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Зважаючи на неподання відзиву на позов відповідачем без поважних причин, суд кваліфікує це як визнання позову.

Окрім цього, 19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало. З 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили обставини на які він посилається при прийнятті оскаржуваного рішення. Відповідачем будь-яких допустимих доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Також не подано доказів у спростування тверджень позивача про порушення порядку розгляду даної справи та роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стосовно тверджень представника позивача про не складення протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі, то слід відмітити, що згідно зі ст. 258 КУпАП, зокрема, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що матеріали справи не місять доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що відповідач не довів порушення нормативних актів, викладених в оскаржуваній постанові.

За ч.3 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн., позов задоволено в повному обсязі, а тому витрати в сумі 605,60 грн. у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 245-246, 251, 268, 283 КУпАП, ст.ст.2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Васильєв Павло Олегович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 790 від 14 червня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо громадянина України ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, та накладення штрафу у сумі 17000 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 22.08.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда