Справа № 440/2581/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 р. Справа № 440/2581/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 р. (ухвалене суддею Удовіченко С.О.) по справі № 440/2581/24

за позовом ОСОБА_1

до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Градизької селищної ради від 17.11.2022 р. № 23 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства»; визнати протиправним та скасувати рішення Градизької селищної ради від 05.06.2023 р. № 38 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 р. позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Градизької селищної ради від 17.11.2022 р. № 23 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства»; визнано протиправним та скасовано рішення Градизької селищної ради від 05.06.2023 р. № 38 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства»; зобов`язано Глобинську міську раду Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною, площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.01.2021 р.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 р. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки оскаржувані рішення прийняті Градизькою селищною радою Кременчуцького району Полтавської області на виконання судового рішення по справі № 440/14480/21, у зв`язку з чим спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 04.01.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка.

За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача листом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області № 04-22/388 від 25.02.2021 р. повідомлено ОСОБА_1 , що клопотання вх. № М-02-22/8 від 12.01.2021 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка розглянуто на земельній комісії 10.02.2021 р. та прийнято рішення не виносити клопотання на сесію Градизкої селищної ради, у зв`язку з проведенням інвентаризації земельних ділянок.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 р. по справі № 440/6559/21, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано протиправною бездіяльність Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області щодо не прийняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 04.01.2021 року (вх. № М-02-22/8 від 12.01.2021 р.) в порядку, передбаченому ст. 118 Земельного кодексу України; зобов`язано Градизьку селищну раду Кременчуцького району Полтавської області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 04.01.2021 р. (вх. № М-02-22/8 від 12.01.2021 р.) в порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду.

За результатами повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 04.01.2021 р., рішенням Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавській області від 19.10.2021 р. № 66 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства» позивачу відмовлено в наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 р. по справі № 440/14480/21 позов ОСОБА_1 до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавській області від 19.10.2021 р. № 66 «Про повторний розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства»» зобов`язано Градизьку селищну раду Кременчуцького району Полтавської області у встановлений законом строк повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 04.01.2021 р. (вх. № М-02-22/8 від 12.01.2021 року), та прийняти в порядку, межах і спосіб, визначених законом, з урахуванням висновків суду рішення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2022 р. по справі № 440/14480/21: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 р. по справі № 440/14480/21 скасовано в частині зобов`язання Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області у встановлений законом строк повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 04.01.2021 р. (вх. № М-02-22/8 від 12.01.2021 р.), та прийняти в порядку, межах і спосіб, визначених законом, з урахуванням висновків суду рішення; прийнято в цій частині постанову, якою зобов`язано Градизьку селищну раду Кременчуцького району Полтавської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території с. Кирияківка Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області.

Градизькою селищною радою на 24 (позачерговій) сесії 8 скликання 17.11.2022 р. прийнято рішення, яким, керуючись Законом України "Про землеустрій", пунктом 34 частиною першою статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Указом Президента України від 12.08.2022 р. № 573/2022, підпунктом 5 пункту 27 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства (код виду цільового призначення: розділ 01 підрозділ 01.03), яка розташована на території Градизької селищної ради в с. Кирияківка Кременчуцького району Полтавської області. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області з відповідною заявою після скасування воєнного стану.

Згідно із рішенням Градизькою селищною радою на 32 (позачерговій) сесії 8 скликання № 38 від 05.06.2023 р. про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, сесія селищної ради рішення не прийнято.

Не погоджуючись із вищевказаним рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідача протиправні, у зв`язку з чим підлягають скасуванню та для належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Глобинську міську раду Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.01.2021 р.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 440/2581/24 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що підставами застосування вимог статі 383 Кодексу адміністративного судочинства України є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем у справі № 440/2581/24 оскаржуються рішення Градизької селищної ради від 17.11.2022 р. № 23 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства» та від 05.06.2023 р. № 38 «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства», які не були предметом оскарження у справі № 440/14480/21.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі № 440/2581/24.

Проте, суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Глобинську міську раду Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною, площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.01.2021 р. з наступних підстав.

Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України (в подальшому - ЗК України).

Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Згідно із ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на торішній час продовжено.

Законом України від 24.04.2022 р. № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022 р., внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Вищевказаним Законом розділ X «Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Тобто, вказана норма стосується виключно порядку безоплатної передачі земель державної та комунальної власності (в тому числі надання дозволів на розроблення проектів землеустрою), в той час як прямої заборони на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі у приватну власність земель, що не належать до земель державної або комунальної власності, чинне законодавство не містить.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/99 від 09.02.1999 р. щодо тлумачення частини першої вказаної статті 58 Конституції України зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України (2001-05), стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (80731-10), стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України (1501-06) та інші). Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся з заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства 04.01.2021 р., тобто, відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень помилково застосовано вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07.04.2022 р.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення відповідача протиправні та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, залишає рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 р. в цій частині без змін.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині виходу за межі позовних вимог і зобов`язання Глобинської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною, площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.01.2021 р. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем 21.03.2024 р. прийнято рішення № 48 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною, площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області», яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною, площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка.

Тобто, станом на 07.05.2024 р. відсутні правові підстави для поновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання Глобинської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.01.2021 р.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 р. в частині зобов`язання Глобинської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.01.2021 р.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 по справі № 440/2581/24 - скасувати в частині зобов`язання Глобинської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області в межах населеного пункту с. Кирияківка, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.01.2021 р.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 р. по справі № 440/2581/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін