Справа № 360/383/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року справа №360/383/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 360/383/23 (головуючий І інстанції І.О. Свергун) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними, бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) (далі відповідач 2), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України (далі відповідач 3), у якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування липня 2015 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у розмірі 82034,62 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (Порядок 44);

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (Порядок №1078);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення 4424,39 грн в місяць у загальному розмірі 210158,53 грн за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 задоволено частково позов, а саме судом:

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно січень 2008 року, а за період з 05 жовтня 2018 року по 02 квітня 2019 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно січень 2008 року, а за період з 05 жовтня 2018 року по 02 квітня 2019 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 06 жовтня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 29 травня 2018 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 06 жовтня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 29 травня 2018 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 30 травня 2018 року по 03 жовтня 2018 року, з 04 квітня 2019 року по 12 березня 2020 року, з 13 березня 2020 року по 14 лютого 2022 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 30 травня 2018 року по 03 жовтня 2018 року, з 04 квітня 2019 року по 12 березня 2020 року, з 13 березня 2020 року по 14 лютого 2022 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 360/383/23 змінено в мотивувальній частині, а також в резолютивній частині. Абзаци другий п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 360/383/23 - виключено. Абзац шостий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 360/383/23 викладено в наступній редакції: Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Абзац сьомий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 360/383/23 викладено в наступній редакції: Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням виплачених сум. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 360/383/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.02.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року у справі № 360/383/23 у частині відмови в задоволені позовних вимог щодо розрахунку індексації (у конкретній сумі) в період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, а також щодо нарахування й виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної суми індексації-різниці 4424,39 грн за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно в сумі 210158,53 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року у справі № 360/383/23 залишено без змін.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що спір у цій справі виник у зв`язку із ненарахуванням та невиплатою позивачу (військовослужбовцю) у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року (не визначено суми належної індексації) та за період 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року індексації-різниці відповідно до пункту 5 Порядку № 1078.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_4 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.02.2022 у розмірі 1268,63 грн щомісячно, а за лютий 2022 року у розмірі 634,31 грн, у загальному розмірі 60259,92 грн відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з таким рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом у рішенні зазначено, що фактично виплачені у квітні 2018 року за березень 2018 року: посадовий оклад - 3170,00 грн., оклад за військовим званням - 1020,00 грн., надбавка за вислугу років - 1885,50 грн., премія - 2631,10 грн. відносяться до грошового забезпечення за березень, а щомісячна додаткова грошова допомога - 54,58 грн. виплачена у квітні 2018 року за березень 2018 року (у поточному місяці за попередній) відноситься до грошового забезпечення за лютий 2018 року. Аналогічно щомісячна додаткова грошова допомога - 3264,92 грн. виплачена у березні 2018 року за лютий 2018 року (у поточному місяці за попередній) відноситься до грошового забезпечення за лютий 2018 року.

Таким чином судом штучно позбавлено військовослужбовця права на отримання індексації грошового забезпечення за період військової служби шляхом перенесення фактично виплаченої щомісячної додаткової грошової допомоги у березні 2018 року на січень 2018 року та у квітні 2018 року на лютий 2018 року, тобто з кроком у 2 місяці.

Впродовж проходження військової служби позивачу щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, яка мала систематичний характер та з якої щомісяця утримувався єдиний соціальний внесок. Щомісячна додаткова грошова винагорода повинна враховуватися до складу грошового забезпечення позивача, що узгоджується з правовою позицією наведеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 26 лютого 2021 року у справі №620/3346/19, де при касаційному розгляді було в тому числі враховано висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 16.05.2019 у справі №826/11679/17, від 31.07.2019 у справі №826/3398/17, від 19.09.2019 у справі №826/14564/17, від 22.10.2019 у справі №520/3505/19, від 22.10.2019 у справі №826/2447/18, від 05.12.2019 у справі №295/5200/18, від 16.12.2019 у справі №825/812/17, від 19.02.2020 у справі №822/2741/17, від 28.02.2020 у справі №817/1427/17, від 14.04.2020 у справі №820/3719/18, від 07.09.2020 у справі №620/720/20, від 23.12.2020 у справі №826/8081/16, від 29.12.2020 у справі №240/1095/20.

Скаржник вважає, що рішення суду прийнято без урахування висновків Верховного Суду, якими скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій через необґрунтованість рішень, неповне дослідження наданих позивачем доказів та як наслідок прийняття незаконних рішень, якими було позбавлено військовослужбовців права на отримання невиплаченої у період проходження військової служби індексації грошового забезпечення та надано детальні роз`яснення щодо:

Визначення січня 2008 року у якості базового місяця для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно та відсутність у даному питанні дискреційних повноважень відповідача.

Права військовослужбовців на отримання індексації-різниці в період з 01.03.2018 року по дату звільнення з військової служби або по дату наступного підвищення посадових окладів за рішенням Уряду відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Необхідності розрахунку судом розміру індексації-різниці в період з 01.03.2018 року по дату звільнення з військової служби та відсутність у даному питанні дискреційних повноважень відповідача.

Необхідності визначення судом у рішенні суми індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати за періоди 01.12.2015 - 28.02.2018 та 01.03.2018 - дата звільнення з військової служби та відсутність у даному питанні дискреційних повноважень відповідача, оскільки механізм розрахунку індексації один єдиний, який, власне, наведений позивачем та альтернативних механізмів розрахунку не існує.

Порушення норм матеріального права щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по дату виключення зі списків особового складу.

За період з 01.03.2018 по дату звільнення позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення.

Відповідачем в порушення норм абзаців 3, 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача індексацію- різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по дату звільнення, а виконано тільки вимоги абзаців 1, 2 пункту 5 Порядку №1078.

Позивачем в період з 01 березня 2018 року оскаржується сума індексації яка виплачується у разі настання обставин передбаченими абзацами 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, які проігноровано відповідачем при розрахунку індексації в березні 2018 року.

Відповідно до картки особового рахунку за 2018 рік (Додаток №10 до позовної заяви):

Грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року складає 8722,42 грн., а саме: Посадовий оклад - 760,00 грн., Оклад за військовим званням - 65,00 грн., Надбавка за вислугу років - 288,75 грн., Надбавка за виконання особливо важливих завдань - 1113,75 грн., Надбавка за особливі умови служби - ризик для життя - 114,00 грн., Премія - 3116,00 грн., Щомісячна додаткова грошова допомога - 3264,92 грн.

Грошове забезпечення позивача за березень 2018 року складає 8761,18 грн., а саме: Посадовий оклад - 3170,00 грн., Оклад за військовим званням - 1020,00 грн., Надбавка за вислугу років - 1885,50 грн., Премія - 2631,10 грн., Щомісячна додаткова грошова допомога - 54,58 грн.

Грошовий дохід внаслідок збільшення посадових окладів збільшився на: 8761,18 грн. - 8722,42 грн. = 38,76 грн.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.

1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Такий розмір індексації грошового забезпечення 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами та підтверджується, зокрема, постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. - 38,76 грн. = 4424,39 грн.

Так єдиним визначеним законодавцем методом визначення чи належить позивачу індексація грошового забезпечення у фіксованій величині у березні 2018 року є визначення суми, яка належна позивачу до виплати із застосуванням базового місяця січень 2008 року за виключенням суми збільшення грошового забезпечення позивача в березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), також не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.02.2022 розмірі 1268,63 грн щомісячно, а за лютий 2022 року у розмірі 634,31 грн, у загальному розмірі 60259,9 грн відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 1268,63 грн. наявні лише для період з 01.03.2018 по 31.12.2019.

Саме «період» нарахування та виплати індексації грошового забезпечення визначений за рішення суду на думку відповідача в даній справі є необґрунтованим. Відповідач не оскаржує саме розрахунок індексації грошового забезпечення.

Висновок суду першої інстанції в цій частині, відповідає висновку викладеному у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі 360/1450/23 та у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 520/3786/23 з аналогічних правовідносин.

На думку відповідача, у зв`язку із зміною посадових окладів та окладів за військовим званням (визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого 01 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови № 704), відповідно повинен змінитися базовий місяць для обрахунку сум індексації грошового забезпечення.

01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення є березень 2018 року.

З урахуванням наведеного розрахунку у рішенні суду стає зрозумілим, що різниця грошового забезпечення при порівнянні грошового забезпечення за лютий 2018 та березень 2018 не перевищила розмір ймовірної індексації грошового забезпечення за березень 2018 року, відповідно з березня 2018 за рішення суду позивачу має бути нарахована індексація - різниця, проте базовий місяць все одно буде місяць підвищення посадових окладів - березень 2018 року.

Відповідно до пункту 5 Поряду 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі 360/384/23 встановлено, що у позивача 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 збільшились посадові оклади, тобто січень 2020 року, січень 2021 року та січень 2022 року є «місяцями підвищення доходу», що в розумінні пункту 5 Поряду 1078 є підставою для перегляду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Таки чином, висновки суду що перерахунок грошового забезпечення позивача, здійснений на виконання рішення суду від 20.06.2023 у справі 360/384/23, не є тим підвищення тарифних ставок (посадови окладів) у розумінні пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, є помилковими, а тому рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі № 360/383/23 підлягає скасуванню в цій частині у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу позивача в якому просив залишити її без задоволення, задовольнити скаргу відповідача.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

Лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) перевищено. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року (п.1-1 Порядку №1078).

Відповідні нарахування індексації грошового забезпечення позивач отримував разом з грошовим забезпеченням, про що свідчать картка грошового забезпечення за 2019-2022 роки.

Для того щоб прослідкувати відповідні зміни в грошовому забезпеченні необхідно проаналізувати, на які саме виплати набув право позивач за час проходження служби окремо за лютий 2018 року та окремо за березень 2018 року (на той час позивач проходив службу в іншому загоні).

Із картки грошового забезпечення за 2018 рік вбачається.

Лютий 2018: Посадовий оклад 760,00, Оклад за військове звання 65,00, Надбавка за вислугу років 288,75, Надбавка за виконання особливо важливих завдань 1113,75, Надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя 114,00, Премія 3116,00, Щомісячна додаткова грошова винагорода 54,58. Всього 5512,08 грн.

Березень 2018 року: Посадовий оклад 3170,00, Оклад за військове звання 1020,00, Надбавка за вислугу років 1885,50, Надбавка за виконання особливо важливих завдань 0,00, Надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя 0,00, Премія 2631,10, Щомісячна додаткова грошова винагорода 0,00. Всього 8706,60 грн.

Різниця: 8706,60 - 5512,08 =3194,52

Відмінність у порівнянні грошового забезпечення між наведеним розрахунком позивача та відповідача полягає у тому, що позивач зараховує додаткову винагороду передбачену Постановою 889 у розмірі 3264,94 грн. до складу грошового забезпечення лютого 2018, а у розмірі 54,58 грн. до складу грошового забезпечення березня 2018.

У свою чергу виплачена позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 3264,94 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року, а нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 54,58 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року, внаслідок чого відбулось необґрунтоване завищення грошового забезпечення за березень 2018, внаслідок чого різниця в порівнянні грошового забезпечення за лютий 2018 та березень 2018 у позивача є значно меншою.

Нормативно, щомісячна додаткова грошова винагорода встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».

При цьому, на відміну від інших складових грошового забезпечення, які сплачувались в поточному місяці за поточний її виплата здійснювалась у відповідності з пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.02.3016 року № 73 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). А саме було визначено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

З 01.03.2018 щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу не нараховувалась, у зв`язку із втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».

Посилання представника позивача на висновки Верховного Суду у постанові від 20.03.2024 року у справі №440/8322/22 є неприйнятними адже суд апеляційної інстанції при порівнянні розмірів грошового забезпечення за лютий 2018 взагалі не включив додаткову винагороду передбачену постановою 889. В даному випадку судом першої інстанції вказана винагорода зарахована.

На виконання рішення у справі, що розглядається відповідачем нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Таким чином, індексація за лютий 2018 року склала 4258,75 грн.

Стосовно розміру індексації за період з 01 березня 20218 по 14.02.2022 зазначає, що індексація грошового забезпечення за березень 2018 року, виходячи з «базового» місяця «січень 2008 року», встановленого у даній справі за березень 2018 склала б 4463,15 грн.

Із огляду на те, що як зазначено вище підвищення доходу позивача в березні 2018 року відбулося на 3264,94 грн., а сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року становить 4463,15 грн., то сума можливої індексації грошового забезпечення перевищує розмір підвищення доходу.

Таким чином, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 індексація грошового забезпечення складає 1268,63 (сума можливої індексації 4463,15 грн. відняти суму підвищення доходу 3264,94 грн.).

З урахуванням викладеного, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі № 360/383/23, в частині визначення суми індексації різниці у розмірі 1268,63 грн. є законним та обґрунтованим.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на період з 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022.

Відповідно до пункту 5 Поряду 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі 360/384/23 встановлено, що у позивача 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 збільшились посадові оклади, тобто січень 2020 року, січень 2021 року та січень 2022 року є «місяцями підвищення доходу», що є підставою для перегляду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу з 11 лютого 2015 року по 14 лютого 2022 року у Державній прикордонній службі України, зокрема, у військових частинах 2195, 2382, 1567, 9938. Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 жовтня 2017 року № 343-ОС По особовому складу зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення ОСОБА_1 , який наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22 вересня 2017 року № 971-ОС зарахований у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 та прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_5 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ), з 06 жовтня 2017 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 29 травня 2018 року № 133-ОС По особовому складу виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_9 ІІ категорії оперативно-бойової прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_10 , який наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 від 08 травня 2018 року № 114-ОС призначений на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії начальник 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_2 ) та вибув для подальшого проходження військової служби, з 29 травня 2018 року.

Згідно з витягом з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 30 травня 2018 року № 96-ОС По особовому складу зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , який наказом ІНФОРМАЦІЯ_13 від 08 травня 2018 року № 114-ОС призначений на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Станично-Луганське 2 ІІІ категорії (тип Б) та прибув для подальшого проходження служби з ІНФОРМАЦІЯ_14 , 30 травня 2018 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 03 жовтня 2018 року № 179-ОС По особовому складу виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Станично-Луганське 2 ІІІ категорії (тип Б), який вибуває для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_15 , з 03 жовтня 2018 року.

Згідно з витягом з наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_16 від 05 жовтня 2018 року № 264-ОС По особовому складу зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з ІНФОРМАЦІЯ_17 , з 05 жовтня 2018 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_16 від 02 квітня 2019 року № 95-ОС По особовому складу виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_18 І категорії (тип Б), якого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11 березня 2019 року № 236-ОС зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_17 , з 02 квітня 2019 року.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 04 квітня 2019 року № 65-ОС По особовому складу зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , якого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11 березня 2019 року № 236-ОС зараховано в розпорядження начальника прикордонного загону та прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_5 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_19 категорії) Державної прикордонної служби ( АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_20 .

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_21 від 12 березня 2020 року № 91-ОС Про особовий склад виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби Станично-Луганське 2 І категорії (тип Б), який вибуває для подальшого проходження служби в розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_22 , з 12 березня 2020 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 березня 2020 року № 110-ОС Про особовий склад старшого прапорщика ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_6 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_23 , зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення з 13 березня 2020 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (про особовий склад) від 14 лютого 2022 року № 107-ОС майстер-сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії 3 відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_24 (тип Б), звільненого з військової служби за підпунктом а (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Законом України Про військовий обов`язок і військову службу, з 14 лютого 2022 року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_25 .

Згідно з відповіддю № 126733 від 26 червня 2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ІНФОРМАЦІЯ_26 , військова частина НОМЕР_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) 27 липня 2020 року припинено в результаті реорганізації, правонаступником є військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_9 ).

19 січня 2023 року позивачем направлено заяви до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , Адміністрації Державної прикордонної служби України з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року та надати відомості про виплачену індексацію грошового забезпечення.

У відповіді військової частини НОМЕР_2 від 10 лютого 2023 року № 11-1021 зазначено, що виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України проводиться військовою частиною з якої звільняється військовослужбовець.

Листом від 23 лютого 2023 року № 11/1276-23-вих військова частина НОМЕР_1 повідомила позивачу, що за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року базовий місяць для виплати індексації є липень 2015 року, як місяць прийому, за період з 01 березня 2028 року по 14 лютого 2022 року березень 2018 року. Індексація позивачу була нарахована та виплачена в повному обсязі, заборгованість відсутня.

Відповідно до довідок військової частини НОМЕР_1 від 23 лютого 2022 року № 40 та військової частини НОМЕР_2 від 04 липня 2023 року № 291 позивачу нарахована індексація грошового забезпечення у листопаді 2015 року січні 2016 року у розмірі 20,67 грн щомісячно, у лютому 2016 року квітні 2016 року у розмірі 39,96 грн щомісячно, у травня 2016 року 42,05 грн, у червні 2016 року листопаді 2016 року у розмірі 118,90 грн щомісячно, у грудні 2016 року лютому 2017 року у розмірі 201,60 грн щомісячно, у березні 2017 року квітні 2017 року у розмірі 270,40 грн щомісячно, у травні 2017 року 284,60 грн, у червні 2017 року серпні 2017 року у розмірі 357,01 грн щомісячно, у вересні 2017 року 421,00 грн, у жовтні 2017 року 387,64 грн, у листопаді 2017 року 397,42 грн, у грудні 2017 року лютому 2018 року у розмірі 482,79 грн щомісячно, усього 6093,00 грн, яку виплачено військовою частиною НОМЕР_1 .

Згідно з картками особового рахунку за 2015-2022 роки, архівних відомостей та довідкою військової частини НОМЕР_1 від 23 лютого 2022 року № 36 ОСОБА_1 у період з листопада 2017 року по лютий 2020 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, у березні 2020 року червні 2020 року нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 216,51 грн щомісячно, у липні 2020 року 226,29 грн, з серпня 2020 року по листопад 2020 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, у грудні 2020 року нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 1138,97 грн, у січні 2021 року березні 2021 року у розмірі 331,42 грн щомісячно, у квітні 2021 року червні 2021 року у розмірі 415,41 грн щомісячно, у липні 2021 року листопаді 2021 року у розмірі 540,03 грн щомісячно, у грудні 2021 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, у січні 2022 року нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 1126,38 грн, у лютому 2022 року 336,18 грн, з березня 2022 року по жовтень 2022 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, у листопаді 2022 року нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 3913,89 грн, у грудні 2022 року 2179,11 грн.

Ураховуючи, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено не в повному обсязі, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як визначено абзацом 2 частини 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За правилами статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок № 1078.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пункт 1-1 Порядку № 1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону №1282-ХІІ, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Так, пунктом 1-1 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку №1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пункт 5 Порядку №1078 застосовується з 01 грудня 2015 року (у новій редакції) на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).

Абзац 1 пункту 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Цей же абзац діяв з 15 березня 2018 року до 01 квітня 2021 року, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Постанова №141), і встановлював, що, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац 2 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 01 грудня 2015 року до нині у редакції Постанови №1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абзац 3 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови №1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року до нині діє у редакції Постанови №141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 01 грудня 2015 року до нині у редакції Постанови №1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзац 5 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року у редакції Постанови №1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі, коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 діяв з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови № 1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року до 01 квітня 2021 року діяв у редакції Постанови №141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Пункт 10-2 Порядку № 1078 був викладений у новій редакції на підставі Постанови №1013. У цій редакції пункт 10-2 Порядку №1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року та передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців» (далі - постанова КМУ №1294).

Відповідно до пункту 13 указаної постанови КМУ вона набрала чинності з 01 січня 2008 року і її норми діяли до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (в редакції постанови КМУ від 21 лютого 2018 року №103, що набрала чинності з 24 лютого 2018 року), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.

Отже, у зв`язку зі змінами посадових окладів військовослужбовців з 01 березня 2018 року, та виходячи із приписів абзаців 4, 6 Порядку №1078, з березня 2018 року, останні мали право на перерахунок індексації грошового забезпечення, з урахуванням особливостей, запроваджених указаними нормами Порядку №1078.

Після 01 грудня 2015 року до Порядку № 1078 внесено зміни та, зокрема, змінено редакцію пункту 10-2, згідно з яким змінилися правила індексації оплати праці (грошового забезпечення) для працівників.

Внаслідок цих змін Порядок №1078 у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

На відміну від правил визначення "базового місяця" (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), "місяцем підвищення доходу" є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін "підвищення тарифних ставок (окладів)" для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Отже, за новим правилом обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

На підставі пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078 у редакції з 01 грудня 2015 року, висновується, що місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отож, з 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Крім цього, Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Згідно з п.14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: "Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року".

При цьому, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

03 листопада 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 року № 1038, якою внесено зміни до постанови № 704. Згідно з вказаною постановою затверджено з 01 жовтня 2020 року нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів, тобто відбулось наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців, які діяли з березня 2018 року.

Отже, березень 2018 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 березня 2018 року.

Зазначене спростовує посилання відповідача у скарзі та відзиві на скаргу позивача, що у позивача 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 збільшились посадові оклади, тобто січень 2020 року, січень 2021 року та січень 2022 року є «місяцями підвищення доходу», що є підставою для перегляду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, оскільки, як зазначено, у розумінні приписів законодавства, саме відповідна постанова змінила грошове забезпечення військовослужбовців з 01.03.2018 через підвищення тарифних ставок (окладів).

При цьому, аналіз пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Згідно з абзацами 4-5 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови № 704, якими змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу 1 пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Згідно із абзацом 2 пункту 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

Разом з тим, у контексті спірних правовідносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Відповідно до абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналізуючи вищевказані положення спеціального підзаконного нормативно-правового акта, суд вважає за необхідне зазначити, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах.

Порядок № 1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 141, яка набула чинності 15.03.2018), не пов`язує проведення нарахування індексації доходів громадян із визначенням базового місяця. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 380/1513/20, від 28 вересня 2022 року у справі № 400/1119/21.

При цьому, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 380/11404/21, від 28 вересня 2022 року у справі № 400/1119/21.

У даному випадку, суб`єкту владних повноважень необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи.

Тобто, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.

Колегія суддів наголошує, що відповідач не спростовує той факт, що при визначенні права позивача на індексацію та її розрахунку за спірний період ним не застосовано положення абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Отже, для вирішення заявлених позовних вимог позивача має значення розмір індексації грошових доходів, який обчислюється з урахуванням базового місяця та міг би бути виплачений останньому у лютому та березні 2018 року.

Для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі №400/3826/21, потрібно установити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року);

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078));

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21, від 11 травня 2023 року у справі № 260/6386/21, від 31 січня 2024 року у справі № 320/12968/21, від 05 лютого 2024 року у справі № 360/383/23 із подібними правовідносинами.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що вирішення питання щодо визначення місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за спірний період сприятиме досягненню мети правосуддя та цілей ефективного захисту судом порушеного права позивача.

Указаний висновок відповідає правовій позиції і підходу, які застосував Верховний Суд у постанові від 12 травня 2022 року у справі № 580/3335/21.

При цьому, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон № 2011-ХІІ, відповідно до якого, щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, яка не має разового характеру, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, постанові Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 520/8887/2020.

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій (втратила чинність 01 березня 2018 року) було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка була передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, про що неодноразово висловлювався Верховний суд в постановах від 16.05.2019 у справі № 826/11679/17, від 29.11.2019 у справі № 822/112/18.

При цьому, зі змісту постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер, отже вона враховується при розрахунку індексації.

Як зазначалось, відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку № 1078 у місяці підвищення тарифної ставки (окладу) враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Матеріали справи свідчать, що позивачу було нараховано таке грошове забезпечення (без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення, та ураховуючи, що виплата здійснюється у поточному місяці за минулий) склав:

у лютому 2018 року: посадовий оклад 760,00 грн, оклад за військове звання 65,00 грн, надбавка за вислугу років 288,75 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 1113,75 грн, надбавка за особливі умови служби ризик для життя 114,00 грн, премія 3116,00 грн, а також виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода за лютий 2018 року у розмірі 54,58 грн. Всього - 4687,08 грн.;

у березні 2018 року: посадовий оклад 3170,00 грн, оклад за військове звання 1020,00 грн, надбавка за вислугу років 1885,50 грн, премія 2631,10 грн. Всього - 8706,60 грн.

Колегія суддів зазначає, про помилковість врахування виплаченої у лютому 2018 року щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2018 року у розмірі 3264,92 грн., оскільки за сталою позицією Верховного Суду визначається різниця саме між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року, а не нарахованих додаткових доплат за минулий місяць.

Грошовий дохід внаслідок підвищення посадових окладів збільшився на 4019,52 грн (8706,60 - 4687,08)

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року, яка з урахуванням положень Порядку №1078 та додатків до нього, а також даних з офіційного сайту Держстату України про індекс інфляції у 2008-2018 роках складає 253,3% .

Даний розрахунок в тому числі підтверджено листом Мінсоцполітики від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51. У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100. 1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Такий розмір індексації грошового забезпечення 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами та підтверджується, зокрема, постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. - 4019,52 грн. = 443,63 грн.

З огляду на викладене, починаючи з березня 2018 року сума індексації грошового забезпечення позивача, з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися в розмірі 443,63 грн. до дня звільнення.

Тобто, у спірний період позивач мав право на нарахування і виплату індексацію-різниці.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 22 червня 2023 року у справі № 520/6243/22.

Щодо визначення загальної суми індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу, суд зазначає наступне.

Визначення суми індексації здійснюється відмінно при повністю відпрацьованому місяці і при неповному робочому часі.

Так, відповідно до п. 4 Порядку №1078, У разі коли особа працює/служить неповний робочий/службовий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу.

Тобто, якщо особа відпрацювала робочий місць не повністю, тоді індексацію слід виплачувати пропорційно зайнятості чи відпрацьованому часу.

Також, як вбачається з пояснень відповідача та не заперечується позивачем, позивачу нараховувались суми індексації в цей період, проте суд не має відомостей щодо сум та періодів таких нарахування, що унеможливлює їх відрахування.

Оскільки суд немає даних щодо служби позивача у спірний період (відпустки тощо), виплачених сум індексації, колегія суддів вважає за неможливе розрахувати загальну суми індексації-різниці за спірний період.

Щодо рішення суду першої інстанції в іншій частині фактично скаржниками не оскаржувалось, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо визначення суми індексації різниці та загальної суми індексації за спірний період, що обумовлює зміну рішення суду першої інстанції в цій частині.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 311, 315, ч.ч. 3, 4 ст. 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 360/383/23 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 360/383/23 змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 360/383/23 викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.02.2022 у розмірі 443,63 грн щомісячно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.»

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 360/383/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.В. Геращенко