Справа № 215/6217/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2024 року

м. Київ

справа №215/6217/23

адміністративне провадження № К/990/31179/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів:Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 повернуто позов ОСОБА_1 до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправною діяльність та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправною відмови, за результатом розгляду заяви від 15.04.2022 р. №5143, зобов`язати керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області виконати наказ від 12.10.2021 №50-з/424 Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області та зобов`язати виконати таку процедуру.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Заявнику надано десятиденний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у цій справі повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, яка може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в силу приписів частини третьої статті 328 КАС України.

Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, скаржник вказав на протиправність ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2024, оскільки суд апеляційної інстанції всупереч статті 251 КАС України не з`ясував день вручення ухвали від 29.04.2024, якою надав строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Водночас скаржник наголошує, що ухвалу від 29.04.2024 не отримав, тому фактично позбавлений реальної можливості виконати її вимоги. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції створює штучні перешкоди для забезпечення захисту конституційних прав та свобод громадянина, що порушує статті 6,7 КАС України.

Надаючи оцінку вказаним доводам скаржника, Верховний Суд зазначає про таке.

Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин п`ятої-шостої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додаються: 1) документ про сплату судового збору; 2) копії апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою-третьою статті 169 КАС України обумовлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.,

Частиною п`ятою статті 169 КАС України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а у разі неусунення такого недоліку, така скарга повертається особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслано на адресу заявника апеляційної скарги. 22.05.2024 на адресу Третього апеляційного адміністративного суду повернувся конверт з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Суд апеляційної інстанції, врахувавши положення частини шостої статті 7 КАС України, частини четвертої статті 124 КАС України та частини першої статті 131 КАС України, дійшов висновку, що ухвала від 29.04.2024 вважається такою, що вручена скаржнику. У зв`язку з невиконанням вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції, застосувавши частину другу статті 298 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертою статті 169 КАС України, повернув апеляційну скаргу заявникові.

У контексті зазначеного Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.11.2023 у справі №215/7312/20, в межах якої ставилося питання правомірності повернення апеляційної скарги з підстав неусунення її недоліків за обставин повернення до суду поштового конверту, яким направлялася ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

У цій справі, Верховний Суд, зокрема, зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі №215/7312/20, як положення статті 126, так і положення статті 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03 від 17.01.2003) Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд наголошує, що строк, який сплинув з дня постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (29.04.2024) до дати прийняття ухвали про повернення апеляційної скарги (28.06.2024), є більш, ніж достатнім для забезпечення скаржнику можливості дізнатися про стан руху своєї апеляційної скарги та з`ясувати наявність ухвали про залишення скарги без руху і усунути недоліки апеляційної скарги.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, застосував процесуальні норми у відповідності до висновку про їх застосування, сформованого Верховним Судом у справі №215/7312/20.

Враховуючи, що доводи касаційної скарги не містять спростування доводів суду апеляційної інстанції щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права, а зміст ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2024, свідчить про їхнє правильне застосування судом апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді С.А. Уханенко

О.В. Кашпур

В.М. Соколов