Справа № 539/2493/24
Суддя: Малицька О. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2493/24
пров. № 2-а/544/10/2024
Номер рядка звіту 139
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді Малицької О.Л.

секретар судового засідання Ралець О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в залі суду в м. Пирятин за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.06.2024 року в місті Біла Церква по вул. Київській, 96 поліцейським 1 взводу 1 роги 1 батальйону ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області сержантом поліції ОСОБА_2 (надалі по тексту Інспектор) було винесено постанову серії ЕНА №2346537 від 08.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно фабули постанови: 08.06.2024 о 16:53 в м. Біла Церква, вул. Киюська, 96, водій керуючи ТЗ перевищив максимальне обмеження швидкості руху дозволене в населеному пункті, а саме в 50 км год, рухався зі швидкістю 76 км год., чим порушив максимальне обмеження швидкості руху на 26 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР Порушення швид, режиму в населених пунктах, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова серії ЕНА №2346537 від 08.06.2024 року про вчинения адміністративного правопорушення підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

08.06.2024 року він рухався транспортним засобом не порушуючи Правил дорожнього руху. Близько 17 год. був зупинений співробітником полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області сержантом поліції ОСОБА_2 , на його думку незаконно.

До його транспортного засобу підійшли співробітники поліції та повідомили, що він перевищив швидкісний режим, чим скоїв адмністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст 122 КУпАП. Поліцейські повідомили, що швидкість руху транспортного засобу була виміряна приладом TruСат, який тримався в руках поліцейським.

Під час розгляду справи він заявляв клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку необхідністю скористатися послугами захисника, однак у задоволенні його клопотання було відмовлено працівником поліції, тому він вважає, що його законні права не були реалізовані інспектром поліції.

Ухвалою від 26.07.2024 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи на 06.08.2024. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а позивачу копію відзиву та доданих до нього документів.

06.08.2024 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 19.08.2024.

Відповідачем не було подано до суду відзив на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він зазначив, що просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2346537 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, за те, що він 08.06.2024 о 16.53 год. в м. Біла Церква по вул. Київській, 96, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER НОМЕР_1 перевищив максимальне обмеження швидкості руху дозволене в населеному пункті, а саме 50 км/год рухався зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості руху на 26 км/год., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, Законом України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993р.

ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

В п.8, п.11 ч.1 ст.23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань:

-регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів;

-у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч.1 ст.40 вказаного Закону поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені п.1 і п.2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Із змісту ч.1,ч.2 ст.222 КУпАП видно, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128 - 129...).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до цього Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ст.ст. 41, 53 цього Закону) ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасників дорожнього руху зобов`язано знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом п.1.1 ПДР України ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1.5 ПДР України).

П. 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

п.12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В п.12.9 «б» ПДР України зазначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість зазначену в п.12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до п.п. «и» п.30.3 цих Правил.

ч.3 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

В ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону України "Про Національну поліцію" надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Як зазначено в позові та вбачається з відеозапису події наданого позивачем, то швидкість руху автомобіля під керуванням позивача інспектором поліції вимірювалась приладом TruCam, однак в оскаржуваній постанові, в п. 7 не було відображеного даного факту, натомість зазначено про долучення відео з нагрудної камери.

Як вбачається з відеозапису події наданого позивачем, інспектором поліції не було надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Також з наданого позивачем відеозапису події вбачається, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, він заявив поліцейському клопотання про надання можливості залучення до розгляду справи захисника - адвоката, та просив перенести розгляд справи, однак працівником поліції було відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення мотивував його через законодавчо передбачену необхідність розгляду даної категорії справ саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Однак суд не погоджується з таким висновком та вважає його помилковим, з огляду на наступне.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Отже, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, можуть розглядатися як за місцем їх вчинення, так і за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

На переконання суду інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому, і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постановах від 26 травня 2020 року у справі №640/16220/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі №524/3644/17, від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а, а також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 742/69/33/23 від 09.04.2024.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би надати суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в позовній заяві, нічим не спростовані, оскільки відповідачем не було надіслано відзиву напозовну заяву..

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суду не надано достатніх та вагомих доказів вини у інкримінованому позивачу правопорушенні, що в свою чергу ставить під сумнів правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП в діях позивача.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, який є відповідачем у даній справі в дохід держави витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Берези Євгенія Олександровича серії ЕНА №23446537 від 08.06.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, закривши провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції 605,60 гривень судового збору в користь ОСОБА_1 .

Копії рішення надіслати для відома сторонам.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Ф. Ериста, буд. 3, м. Київ, 03048, Код , номер засобу зв`язку:

Суддя О.Л.Малицька