Справа № 200/1616/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 серпня 2024 року справа №200/1616/24

м. Дніпро

Суддя-доповідач Першого апеляційного адміністративного суду Компанієць І.Д., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі № 200/1616/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла вищезазначена апеляційна скарга.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Судом встановлено, що апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції від 24.04.2024.

Первинна апеляційна скарга відповідача у цій справі, подана без порушення строку на апеляційне оскарження була повернута ухвалою апеляційного суду 10.07.2024 в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху про сплату судового збору.

Копія ухвали про повернення апеляційної скарги від 10.07.2024 доставлена в особистий кабінет апелянта в підсистемі «Електронний суд» 10.07.2024 о 17:40 год., отже, ухвала вважається врученою апелянту 11.07.2024 (наступний день).

З повторною апеляційною скаргою у справі відповідач звернувся через підсистему Електронний суд 14.08.2024.

Тобто, апелянтом подано скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обгрунтування якого вказує, що первинну апеляційну скаргу у цій справі подано своєчасно в межах строку на апеляційне оскарження, а звертаючись з повторною апеляційною скаргою відповідач діяв швидко та відповідно до ситуації, не було допущено невиправданих зволікань. Крім того, апелянт посилається на введення воєнного стану, та зазначає, що це є поважною причиною для поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеними положеннями КАС України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

З повторною апеляційною скаргою у цій справі апелянт звернувся через тридцять чотири дні після отримання копії ухвали про повернення первинної апеляційної скарги (11.07.2024), що не можна вважати поданням суб`єктом владних повноважень апеляційної скарги без суттєвих затримок та зайвих зволікань.

Суд наголошує, що право відповідача на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й, окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі № 380/17601/21.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Строк на апеляційне оскарження не зупиняється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без руху, поверненням апеляційної скарги, а також його відлік не підлягає обрахуванню від дати вручення копій ухвал про залишення скарги без руху та повернення первинної апеляційної скарги.

Суд зазначає, що відповідач є суб`єктом владних повноважень і з огляду на принцип верховенства права суд не може надавати перевагу одній зі сторін у справі в користуванні процесуальними правами, якщо це перешкоджає виконанню рішення суду, прийнятого на користь іншої сторони.

Посилання скаржника на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до апеляційного суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу державного органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок.

За таких обставин, клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки обставини, якими воно обґрунтовано не є поважними.

Відповідно до ст.ст. 169, 298 КАС України зазначені обставини тягнуть за собою залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись статтями 169, 295, 298, 321, 328 КАС України суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі № 200/1616/24 відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі № 200/1616/24 залишити без руху.

Встановити апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Апелянту усунути недоліки у визначений судом строк, шляхом надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання вимог цієї ухвали щодо надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання 19 серпня 2024 року та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць