Справа № 460/1884/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2024 року м. РівнеСправа №460/1884/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

Головного управління ДПС у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Західпостач"
про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західпостач" (далі - ТОВ "Західпостач", відповідач), у якому просить про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 887990,66 грн за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Західпостач", що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 887990,66 грн (635700,00 грн - податок на прибуток підприємств; 252290,66 грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості). Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, однак вказані заходи не призвели до надходження коштів до бюджету у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника податків у банку. З цих підстав позивач просить надати дозвіл на погашення усієї податкової заборгованості за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою від 26.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу надіслано рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Проте, поштові відправлення поверталися до суду без вручення адресату із зазначенням причин їх невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У постанові від 23.11.2023 у справі № 215/7312/20 Верховний Суд зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 54 постанови).

За таких обставин, в розумінні статей 124 та 251 КАС України ухвали суду вважаються врученими відповідачу та, як наслідок, відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не надав. Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західпостач" перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Рівненській області.

За даними ГУ ДПС у Рівненській області за відповідачем рахується податковий борг в сумі 887990,66 грн, а саме:

податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, в сумі 635700,00 грн, яка виникала на підставі податкової декларації з податку на прибуток підприємств № від 20.02.2023;

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, в сумі 252290,66 грн, який виник на підставі податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 10.01.2022, № від 10.01.2022, № від 15.02.2023.

У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ю» №14953-13 від 15.03.2021.

Також, Головним управлінням ДПС в Рівненській області, на підставі п. 95.5 статті 95 ПКУ винесено Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №173/4-1700 від 18.07.2023, №229/4-1700 від 06.11.2023, №35/4-1700 від 10.04.2023, №10/4-1700 від 20.02.2023.

Податковий орган звернувся до банків, обслуговуючих відповідача, щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу, що підтверджується: платіжними інструкціями про примусове списання (стягнення) коштів № 3910/1712-4 від 12.10.2023; №3910/1712-5 від 09.11.2023, № 3910/1712-4 від 21.07.2023, № 3910/1712-4 від 21.07.2023, №39102358/1712-1 від 20.03.2023.

Зазначені платіжні інструкції повернуті банком, з огляду на неможливість їх виконання через відсутність коштів на рахунках відповідача.

Відповідно до ст. 89 розд. ІІ Податкового кодексу України, ГУ ДПС в Рівненській області прийнято рішення про опис майна платника у податкову заставку №124 від 07.07.2021.

На підставі вищезазначеного Рішення складено Акт опису майна відповідача №124 від 07.07.2021.

Враховуючи, що вказані заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, Головне управління ДПС в Рівненській області звернулося до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 Податкового кодексу України (далі ПК України) податок на прибуток підприємств належить до загальнодержавних податків і зборів та справляється на всій території України.

Статтями 10, 265 ПК України визначено, що податок на майно належить до місцевих податків, встановлюється місцевими радами та складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкових органів, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Порядок нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки визначає стаття 266 ПК України.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України).

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації (пп. б пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

За змістом п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно зі ст. 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

За приписами пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (пп. 89.1.1); несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2).

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Як установлено пунктом 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За приписами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючого орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

До предмету доказування у справі, що розглядається, входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.12.2022 у справі №813/4632/16 (№К/9901/41317/18), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

За змістом позовних вимог податковий орган просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу 887990,66 грн за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Суд враховує, що згідно з абз. 2-5 пункту 95.5 статті 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Як встановлено судом, Головним управлінням ДПС в Рівненській області, на підставі п. 95.5 статті 95 ПКУ винесено Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №173/4-1700 від 18.07.2023, №229/4-1700 від 06.11.2023, №35/4-1700 від 10.04.2023, №10/4-1700 від 20.02.2023.

Податковий орган звертався до банків, обслуговуючих відповідача, щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу, що підтверджується: платіжними інструкціями про примусове списання (стягнення) коштів № 3910/1712-4 від 12.10.2023; №3910/1712-5 від 09.11.2023, № 3910/1712-4 від 21.07.2023, № 3910/1712-4 від 21.07.2023, №39102358/1712-1 від 20.03.2023.

Зазначені платіжні інструкції повернуті банком, з огляду на неможливість їх виконання через відсутність коштів на рахунках відповідача.

Отже матеріалами судової справи підтверджено вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з рахунків, відкритих відповідачем у банках, на вказану суму податкового боргу та відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення цього податкового боргу.

Відтак, матеріалами судової справи підтверджується право податкового органу на звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків в межах суми податкового боргу 887990,66 грн (635700,00 грн - податок на прибуток підприємств; 252290,66 грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості), яка станом на день розгляду справи судом залишається не сплаченою відповідачем.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність залишку коштів на рахунках у банках, обслуговуючих ТОВ "Західпостач", суд дійшов висновку, що майно, яке описане у податкову заставу згідно з актом опису від 07.07.2021 №124, може бути використане як джерело погашення податкового боргу в межах суми 887990,66 грн (635700,00 грн - податок на прибуток підприємств; 252290,66 грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості).

Відповідно до пп. 20.1.34-1 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

За наведених обставин, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, відповідають обставинам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Надати дозвіл Головному управлінню ДПС у Рівненській області на погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західпостач" (код за ) за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі, в межах суми податкового боргу на загальну суму 887990,66 грн, з них: 635700,00 грн - по податку на прибуток підприємств; 252290,66 грн - по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33023. ЄДРПОУ/РНОКПП ВП 44070166)

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Західпостач" (вул. Промислова, 10, с. Нова Любомирка, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35321. ЄДРПОУ/РНОКПП 32679837)

Повний текст рішення складений 19 серпня 2024 року.

Суддя Н.О. Дорошенко