Справа № 200/4261/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року Справа№200/4261/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач), в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 27 від 06.06.2024 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, прийняте за результатами розгляду заяви позивача, від 28.05.2024, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу, згідно трудової книжки НОМЕР_1 :

- до загального страхового стажу загального періоди роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод»: з 01.03.2022 по 01.05.2022; з 01.07.2022 по 01.08.2022; з 01.11.2022 по 01.12.2022; з 01.04.2024 по 28.05.2024;

- до пільгового стажу за Списком № 2: з 11.10.1989 по 12.03.2003 період роботи в Дружківському ордену Леніна машинобудівному заводі імені 50-річча Радянської України; з 01.01.2010 по 31.08.2011 період роботи у ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод»; період роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» - з 01.10.2013по 30.06.2016; з 01.12.2016 по 30.09.2018; з 01.05.2022 по 31.03.2023; з 01.07.202 по 31.07.2023; з 01.04.2024 по дату звернення 28.05.2024.

- та призначити позивачу, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дати звернення із заявою про призначення пенсії, з 28.05.2024 на підставі п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Позов обґрунтовано тим, що після досягнення 50-річного віку позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Відповідач відмовив у призначенні пенсії з тих підстав, що заявниця не досягла пенсійного віку (55 років), визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Позивач, посилаючись на положення п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі -Закон №1788-XII) в редакції до внесення змін "Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ, рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, переконана, що досягла віку, необхідного для призначення такої пенсії. Вважає, що відповідач протиправно не призначив їй пенсію за віком на пільгових умовах, внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Крім того, вказує, що в оскаржуваному рішенні від 06.06.2024 № 27, відповідач визнає наявність у позивача загального страхового стажу 34 роки 09 місяців 25 днів, пільгового стажу за списком № 2, - 13 років 07 місяців 07 день. Натомість, відповідач не визнає наявність у позивача, на дату звернення із заявою, пільгового стажу за Списком №2 - 34 роки 07 місяців 06 днів. Відповідач частково не зарахував до пільгового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними. В обґрунтування заперечень вказано на те, п. 2 ч.2 ст.114 Закону № 1058 визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Згідно із даними паспорта громадянина України на ім`я позивача, її вік станом на день подання заяви про призначення пенсії становить 53 роки, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, а тому посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та положення Закону №1788-XII є безпідставними. Відповідач просив відмовити в задоволені позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

28.05.2024 позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області: 06.06.2024 прийнято рішення №27 про відмову у призначенні пенсії.

Цим рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з тим, що заявниця не досягла віку, визначеного п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV (55 років).

Також у рішенні зазначено, що вік позивача, на дату звернення до відповідача за призначенням пенсії, 53 років 01 місяць; Страховий стаж 34 роки 09 місяців 25 днів, Пільговий стаж роботи за списком №2 13 років 07 місяців 07 днів.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Також судом встановлено, що позивач, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , у спірний період працювала: з 11.10.1989 по 12.03.2003 (запис в трудовій книжці № 1, 2, 3, 4) період роботи в Дружківському ордену Леніна машинобудівному заводі імені 50-річча Радянської України - учнем машиністу крану, машиністом крану; з 01.01.2010 по 31.08.2011 (запис в трудовій книжці № НОМЕР_2 ) період роботи у ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» - машиністом крану; з 01.10.2013 (запис в трудовій книжці № 9) період роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» - машиністом крану.

Крім того, до матеріалів справи було долучено:

довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2024 № 48 про те, що позивача працювала повний робочий день в ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» за період з 25.03.2003 по 25.12.2004, з 27.12.2004 по 26.12.2009, з 28.12.2009 по 30.09.2013 за професію машиніст крану (кранівник), що передбачено списком №2;

довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2024 № 47 про те, що позивача працювала повний робочий день в ТОВ «Дружківській вогнетривкий завод» за період з 30.06.2016 по 29.06.2021 та з 30.06.2021 по дату видачі довідки за професію машиніст крану (кранівник), що передбачено списком №2;

копію наказу про атестацію робочих місць від 23.12.1999 № 84;

копію списку професій по ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод», які за результат атом атестації робочих місць за умовами праці мають право на пільгову пенсію затверджений наказом № 84 від 26.12.1999;

копію наказу від 27.12.2004 № 95;

копію списку професій по ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод», які за результат атом атестації робочих місць за умовами праці мають право на пільгову пенсію затверджений наказом №95 від 27.12.2004;

копію наказу про атестацію робочих місць від 28.12.2009 № 235;

копію переліку професій по ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод», які за результатом атестації робочих місць за умовами праці мають право на пільгову пенсію по Списку № 1,2, затверджений наказом від 28.12.2009 № 235;

копію наказу про атестацію робочих місць від 30.06.2016 № 160;

копію переліку професій яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, затверджений наказом від 30.06.2016 № 160;

копію наказу про підсумки атестації робочих місць від 30.06.2021р. № 390;

копію переліку Додаток № 1 до наказу від 30.06.2021 № 390;

копію переліку Додаток № 2 до наказу від 30.06.2021р. № 390;

копію плану заходів Додаток № 3 до наказу від 30.06.2021р. № 390;

Також, до матеріалів справи додано розрахунок стажу позивача (витяг форми РС-право) від 06.06.2024 з якого вбачається, що позивачу не зараховано до стажу:

- до загального страхового стажу: з 01.03.2022 по 31.04.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.04.2024 по 28.05.2024;

- до пільгового стажу за Списком № 2: з 11.10.1989 по 12.03.2003; з 01.01.2010 по 31.08.2011; з 01.10.2013 по 30.06.2016; з 01.12.2016 по 30.09.2018; з 01.05.2022 по 31.03.2023; з 01.07.2023 по 31.07.2023; з 01.04.2024 по дату звернення 28.05.2024.

Підстав щодо не врахування спірних період роботи позивача до стажу відповідачем у спірному рішенні та відзиві на позовну заяву не наведено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004.

Ст.8 Закону №1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

11.10.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), яким Закон №1058-ІV доповнено Розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Так, ч. 1 ст.114 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

П.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Водночас, до внесення відповідних змін у Закон №1058-ІV питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 визначалося Законом №1788-XII, який залишається чинним на день виникнення спірних правовідносин.

За приписами ст.12 Закону №1788-XII, право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з п."б" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, зазначена норма передбачає зміст ідентичний п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 врегульовано положеннями двох нормативно-правових актів, а саме: ст.114 Закону №1058-ІV в редакції Закону №2148-VIII та ст. 13 Закону №1788-XII в редакції Закону №213-VІІІ.

Водночас, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення ст.13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ (п.1).

Ст.13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, які визнані неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (п.2).

П.3 Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визначено, що застосуванню підлягає ст.13 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з положеннями Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені (ст.151-2).

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку (ст.152).

Отже, вказаним Рішенням Конституційного Суду України відновлено дію, зокрема, п."б" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII, які з 23.01.2020 є чинними у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Водночас, Закон №2148-VIII, яким внесено зміни до Закону №1058-ІV, зокрема, ст.114, на предмет конституційності не перевірявся.

За таких обставин, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, для жінок після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, в той час, як положення Закону №1058-ІV визначають таке право для жінок після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відтак, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ (з урахуванням Рішення №1-р/2020) та Закону №1058-ІV в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах та стажу роботи.

Оскільки норми вказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, то ці норми суперечать одна одній.

Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п.56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформовано правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (п.56).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за наведеного правового регулювання застосуванню у цій справі підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV, оскільки положення п."б" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII визначає більш сприятливі умови для жінок при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Судом встановлено, що позивач народилася 29.03.1971 року, на день звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії (28.05.2024) вона досягла віку 53 років 1 місяця.

За змістом оспорюваного рішення позивач має загальний страховий стаж 34 років 09 місяців 25 днів, з яких пільговий (робота за Списком №2) 13 років 07 місяців 07 днів, при необхідному стажу роботи не менше 20 років, з яких пільгового не менше 10 років.

Ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч.2 ст.2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За результатами судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що рішення органу Пенсійного фонду, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на недосягнення нею 55-річного віку, визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV, є протиправним та таким, що не відповідає критеріям правомірності, закріпленим в ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо не зарахування до стажу спірних періодів роботи, суд зазначає наступне.

Спірним у цій справі є питання наявності у позивача певного страхового / пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №2, які відповідачем не враховано.

Так, ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24).

Згідно з ч.4 ст.24 Закону №1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

П. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, виходячи з наведених вище законодавчих актів, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Як вже було встановлено судом, позивачу не зараховано до стажу позивача наступні періоди роботи:

- до загального страхового стажу: з 01.03.2022 по 31.04.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.04.2024 по 28.05.2024;

- до пільгового стажу за Списком № 2: з 11.10.1989 по 12.03.2003; з 01.01.2010 по 31.08.2011; з 01.10.2013 по 30.06.2016; з 01.12.2016 по 30.09.2018; з 01.05.2022 по 31.03.2023; з 01.07.2023 по 31.07.2023; з 01.04.2024 по дату звернення 28.05.2024.

Будь-яких пояснень від представника відповідача, щодо неврахуванням даних спірних періодів, суду не надано.

Суд зазначає, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , серед іншого, містяться такі записи про роботу позивача:

з 11.10.1989 по 12.03.2003 (запис в трудовій книжці № 1, 2, 3, 4) період роботи в Дружківському ордену Леніна машинобудівному заводі імені 50-річча Радянської України - учнем машиністу крану, машиністом крану;

з 01.01.2010 по 31.08.2011 (запис в трудовій книжці № НОМЕР_2 ) період роботи у ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» - машиністом крану;

з 01.10.2013 (запис в трудовій книжці № 9) період роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» - машиністом крану.

Крім того, до матеріалів справи було долучено:

довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2024 № 48 про те, що позивача працювала повний робочий день в ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» за період з 25.03.2003 по 25.12.2004, з 27.12.2004 по 26.12.2009, з 28.12.2009 по 30.09.2013 за професію машиніст крану (кранівник), що передбачено списком №2;

довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2024 № 47 про те, що позивача працювала повний робочий день в ТОВ «Дружківській вогнетривкий завод» за період з 30.06.2016 по 29.06.2021 та з 30.06.2021 по дату видачі довідки за професію машиніст крану (кранівник), що передбачено списком №2;

Отже, вищевказані періоди відпрацьовано за Списком № 2.

Суд зазначає, що відповідач у рішенні не вказав підстав неврахування даних періодів.

Будь-яких посилань на невідповідність трудової книжки або довідки про пільговий характер роботи позивача чинному законодавству (або її недостовірності) відповідачем не наведено, тому бездіяльність щодо неврахування спірних періодів роботи позивача є неправомірною.

У сукупності викладеного, враховуючи норми ч.2 ст.9 КАС України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення, а також відновленню шляхом зобов`язання відповідача вчинити необхідні дії щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, відповідно до п."б" ч. 1 ст.13 Закону №1788-ХІІ із зарахуванням до стажу ОСОБА_1 , згідно трудової книжки НОМЕР_1 до загального страхового стажу загального періоди роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод»: з 01.03.2022 по 31.04.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.04.2024 по 28.05.2024; до пільгового стажу за Списком №2: з 11.10.1989 по 12.03.2003 період роботи в Дружківському ордену Леніна машинобудівному заводі імені 50-річча Радянської України, з 01.01.2010 по 31.08.2011 період роботи у ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод», період роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» з 01.10.2013 по 30.06.2016, з 01.12.2016 по 30.09.2018, з 01.05.2022 по 31.03.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, з 01.04.2024 по 28.05.2024.

В інший частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки 01.05.2022 (1 день), 01.08.2022 (1 день), 01.12.2022 (1 день) вже зараховано відповідачем до страхового стажу позивача, про що свідчить наданий позивачем витяг ППВП ПФУ від 06.06.2024.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17.

Визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача, суд враховує положення ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, згідно з якою пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за спливом трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, то, враховуючи положення ст.45 Закону №1058-IV, пенсія позивачу повинна бути призначена з дня звернення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності оспорюваного рішення, натомість, позивач довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Позовна заява подана через підсистему Електронний Суд.

Згідно з положеннями ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса 21005, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії, - частково задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06.06.2024 №27 про відмову у призначені пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 28.05.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зарахуванням до стажу ОСОБА_1 , згідно трудової книжки НОМЕР_1 до загального страхового стажу періоди роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод»: з 01.03.2022 по 31.04.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.04.2024 по 28.05.2024; до пільгового стажу за Списком №2: з 11.10.1989 по 12.03.2003 період роботи в Дружківському ордену Леніна машинобудівному заводі імені 50-річча Радянської України, з 01.01.2010 по 31.08.2011 період роботи у ВАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод», період роботи у ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» з 01.10.2013 по 30.06.2016, з 01.12.2016 по 30.09.2018, з 01.05.2022 по 31.03.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, з 01.04.2024 по 28.05.2024.

В інший частині позовних вимог, - відмовити

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Повний текст рішення складено 21.08.2024.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова