Справа № 280/788/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 280/788/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року (суддя Сацький Роман Вікторович, повний текст рішення складено 10 квітня 2024 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання рішення та дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 76 від 21.11.2023 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.09.2021; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.01.2001 по 31.12.2001 за професією травильник, зайнятий на травлені металу у розчинах, що містять шкідливі речовини 1 - 2 класу небезпеки в Публічному акціонерному товаристві «Запорізький сталепрокатний завод» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.09.2021.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 76 від 21.11.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період відпустки без збереження заробітної плати в 2001 році у кількості 54 днів відповідно довідки № 9 (3468)-д від 04.02.2019, виданої Публічним акціонерним товариством «Запорізький сталепрокатний завод». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.09.2021.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивач має право на призначення пенсії у віці 54 роки 08 місяців, оскільки пільговий стаж складає 03 роки 11 місяців 5 днів. Вказує, що суд дійшов помилкового висновку, що період відпустки без збереження заробітної плати 54 дні, який перевищує один місяць, має бути зараховано до пільгового стажу позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 04.11.2021 зернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за результатом розгляду якої відповідачем прийнято рішення, яким відмовлено в призначенні пенсії.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 280/3636/22, яке набрало законної сили відповідно до ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 16.08.2023, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 76 від 09.11.2021 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.11.2021, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду від 13.06.2023 у справі № 280/3636/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення № 76 від 21.11.2023 про відмову в призначенні пенсії.

У вказаному рішенні зазначено:

«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 04.11.2021.

Вік заявника 54 роки 05 місяців 16 днів.

Пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Вік заявника 54 роки 05 місяців 16 днів

Страховий стаж заявника становить 36 років 02 місяця 04 дня (з урахуванням у подвійному розмірі за сп № 1), з них пільговий стаж за Списком № 1 03 роки 11 місяців 09 днів, за сп № 2 06 років 11 місяців 09 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

За доданими документами до пільгового періоду роботи по Списку № 1 в 2001 році в кількості 24 дні (відпустка без збереження заробітної плати), оскільки можливе зарахування до пільгового стажу роботи не більше 30 календарних днів на рік (відповідно до довідки № 9 (3468)-д від 04.02.2019 надавалась відпустка без збереження заробітної плати в 2001 році 54 дні).

Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу роботи (4 роки)».

Вважаючи протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що питання віку, з якого у ОСОБА_1 виникло право на призначення пенсії, було предметом розгляду адміністративної справи № 280/3636/22, висновки суду в якій є обов`язковими для врахування пенсійним органом при повторному розгляді заяви. Отже, в разі не згоди позивача з порядком виконання рішення суду в справі № 280/3636/22, остання мала право звернутися до суду з заявою в порядку 382, 383 КАС України, а не з окремим позовом.

Щодо не зарахування відпустки позивача без збереження заробітної плати в 2001 році 54 дні, суд зазначає, що згідно зі статтею 26 Закону України «Про відпустки», за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Враховуючи, що відповідачем на підставі довідки № 9 (3468)-д від 04.02.2019 зараховано період відпустки без збереження заробітної плати в 2001 році у кількості 30 днів, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для зарахування відпустки без збереження заробітної плати в 2001 році в кількості 54 дня.

При цьому суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, безпідставно спирався на зміст статті 181 Кодексу законів про працю України, адже вказана стаття визначає порядок надання відпустки для догляду за дитиною і зарахування її до стажу роботи, в той час як матеріали справи не містять доказів того, що позивачеві у спірному періоді надавалася саме відпустка для догляду за дитиною.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року в адміністративній справі № 280/788/24 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 20 серпня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 20 серпня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров