Справа № 404/6637/24
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6637/24
Номер провадження 2-а/404/108/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста Кі ровограда Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення № 1/7899 від 28.06.2024 року.

Позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог викладених у сттатях 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів позову оскаржувана постанова винесена 28.06.2024 року, проте позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 22.07.2024 року, тобто з пропуском процесуального строку на звернення до суду з відповідним позовом.

Позивачем подано до суду клопотання про поновлення пропущенного процесуального строку на звернення до суду з адміністративним позовом. В обгрунтування поданного клопотання зазначено, що оскаржувана постанова винесена 28.06.2024 року. При цьому, позивач у період з 01.07.2024 року по 09.07.2024 року перебував на лікарняному. Як доказ вказаних обставин позивачем подано до суду акт № 794 від 08.07.2024 року про дослідження стану здоров`я призовника виданий Комунальним некомерційним підприємством «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради». В подальшому, як зазначає позивач він з 11.07.2024 року знову перебував на лікарняному. Зазначає, що копію медичної довідки про закриття лікарняного надасть до суду до першого судового засідання.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям: існують обставини, які унеможливлювали або ускладнили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди для звернення до суду; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути врахована судом лише у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №826/17879/17.

Разом з тим, суд також зважає на позицію Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Дослідивши подане клопотання про поновлення пропущенного строку на звернення до суду із адміністративним позовом судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 червня 2024 року, позивач звернувся до суду з відповідним позовом 22 липня 2024 року. Позивачем подано докази того, що останній перебував на лікарняному у період з 01.07.2024 року по 09.07.2024 року, і суд погоджується що вказана обставина є поважною причиною несвоєчасного звернення до суду з адміністративним позовом.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, позивач звернувся до суду з позовом лише 22 липня 2024 року. Доказів того, що у період з 09.07.2024 року по 22.07.2024 року у позивача були поважні причини, що перешкоджали зверненню до суду, позивачем не надано. Зазначення про подання в майбутньому доказів на підтвердження неможливості вчасного звернення до суду з позовом, не беруться судом до уваги, оскільки такі докази не подані, суд не має можливості об`єктивно встановити причину пропуску процесуального строку на звернення до суду з позовом.

Таким чином, до адміністративного позову застосовуються наслідки частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 160, 161, 169, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, залишити без руху.

Надати позивачеві строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: подати до суду вмотивоване клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду з позовом, з наданням доказів обгрунтування пропуску строку, з врахуванням роз`яснень викладених в мотивувальній частині даної ухвали.

Роз`яснити, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка