Справа № 260/4113/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2024 рокум. Ужгород№ 260/4113/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) через уповноваженого представника адвоката Аннишинець М.В. звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), у якому просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодів її роботи в ВАТ «Хустський райагротехсервіс» з 01.01.2001 по 31.03.2001 року, з 01.05.2001 по 31.05.2001 року та з 01.07.2001 по 27.10.2003 року та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 26 квітня 2024 року за № 67 про відмову в призначенні пенсії за віком.

2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 весь безперервний період її роботи в ВАТ «Хустський райагротехсервіс» 16.11.1992 року по 27.10.2003 року і здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком з 14.05.2024 року - дати виникнення в ОСОБА_1 права на пенсію за віком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що маючи необхідний страховий стаж, у відповідності з вимогами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1 Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного, фонду України в Закарпатській області з відповідною заявою про призначення їй пенсії за віком. До заяви про призначення пенсії за віком позивачкою було додано всі необхідні документи, в тому числі: трудову книжку серія НОМЕР_2 (копія трудової книжки додається та архівні довідки

За результатами розгляду наданих позивачкою документів відповідачем було прийнято рішення про відмову Позивачці в призначенні пенсії за віком.

З діями Відповідача щодо не зарахування в страховий стаж позивачки періодів її роботи в ВАТ «Хустський райагротехсервіс» з 01.01.2001 по 31.03.2001 року, з 01.05.2001 по 31.05.2001 року та з 01.07.2001 по 27.10.2003 року та прийнятим ним рішенням про відмову в призначенні Позивачці пенсії по віку позивачка не погоджується повністю. Вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування в страховий стаж позивачки наведених вище періодів її роботи в ВАТ «Хустський райагротехсервіс» та як наслідок, вважає протиправним рішення Відповідача про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком з 14.05.2024 року, оскільки позивачкою було надано всі необхідні документи на підтвердження страхового стажу за вказаний період.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою та встановлено строк Відповідачу для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача від 26 квітня 2024 р. та доданих до неї документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №67 від 26.04.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по віку, оскільки, страховий стаж роботи становить 19 років 9 місяців 16 днів.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії призначаються особам після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 років, та після досягнення 65 років - за наявності страхового стажу з 1 січня 2026 р. по 31 грудня 2026 року - від 15- 23 років.

До страхового стажу, що дає право на призначення пенсії, не зараховано періоди роботи в ВАТ «Хустський райагросервіс» - з 01.07.2000 р. по 31.08.2000 р., з 01.01.2001 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 27.10.2003 р., оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб та сплати страхових внесків.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 18.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії №1664. До вказаної заяви Позивачкою було долучено наступні документи: трудову книжку серія НОМЕР_2 ; архівну довідку № 07-04/239 від 20.02.2024 року про заробітну плату в ВАТ «Хустський Агротехсервіс»; архівну довідку № 07-04/238 від 20.02.2024 року про роботу; наказ ВАТ «Хустський райагротехсервіс» від 27.10.2003 року за № 3 про звільнення з роботи; архівну довідку № 07-04/236 від 20.02.2024 року про роботу; архівну довідку № 07-04/235 від 20.02.2024 року про заробітну плату в Хустській нафтобазі; архівну довідку № 07-04/237 від 20.02.2024 року про перейменування підприємства; довідку № 2/254 від 17.04.2024 року про народження та виховання до 3-ьох річного віку; довідку № 1163 від 30.08.2021 року про одержання компенсаційної виплати по догляду за особою, яка досягла 80-ти річного віку;

довідку № 58-2 від 19.02.2021 року про перебування Позивачки на обліку як безробітної;

Листом № 0700-0201-8/28339 від 01.05.2024 року Відповідач надіслав Позивачці рішення № 67 від 26.04.2024 року про відмову в призначенні їй пенсії за віком.

Згідно з вказаним рішенням № 67 від 26.04.2024 року Відповідачем зараховано до страхового стажу позивачки 19 років 09 місяців 16 днів. До страхового стажу роботи Позивачки періоди роботи з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року зараховано згідно наявних відомостей персоніфікованого обліку. Так, згідно даних роздруківки періодів роботи, зарахованих Відповідачем до страхового стажу Позивачки вбачається, що до страхового стажу позивачки не зараховано Відповідачем періоди роботи в ВАТ «Хустський райагротехсервіс» з 01.01.2001 по 31.03.2001 року, з 01.05.2001 по 31.05.2001 року та з 01.07.2001 по 27.10.2003 року.

Вважаючи протиправними дії Відповідача щодо незарахування вищевказаного стажу позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 рок.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктами 1-3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд встановив, що згідно з даними трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 08.12.1988 року з 16.11.1992 року Позивачка прийнята робочою складу з почасовою формою оплати праці з іспитовим строком 2 місяці в Хустський Агропромгоспостач згідно з наказом № 44 від 16.11.1992 року (а.с.18).

Згідно із записом №9 в трудовій книжці Позивачки 29.04.1994 року Хустське підприємство по матеріально-технічному забезпеченню АПО «Тиса» перейменоване на Хустське державне районне підприємство по матеріально-технічному сервісному обслуговуванню господарств агропромислового комплексу згідно наказу №10 від 29.04.1994 року.

29.04.1996 року Хустське державне районне підприємство по матеріально-технічному сервісному обслуговуванню господарств агропромислового комплексу перейменоване на відкрите акціонерне товариство «Хустський райагротехсервіс» згідно з наказом №15 від 29.04.1996 року.

Відповідно до запису №11 трудової книжки 27.10.2003 року Позивачка звільнена з роботи в зв`язку з припиненням трудового договору зв угодою сторін згідно ст.36 пункту 1 КзПП України. Наказ №3 від 27.10.2003. Вказаний запис скріплено печаткою та підписом голови правління Хусьського ВАТ «Райагротехсервіс» (а.с.19).

Зазначені записи про прийняття та звільнення позивача з роботи є послідовними, а також скріплені печатками та підписом відповідальної особи, а тому не викликають сумніву у їх достовірності.

Крім того, згідно з архівною довідкою архівного відділу Хустської районної військової адміністрації від 20.02.2024 №07-04/239 встановлено, що згідно книг нарахування заробітної плати робітникам і службовцям по ВАТ «Хустський Агротехсервіс» за період з 1992 по 2000 роки маються дані про заробітну плату ОСОБА_1 (а.с.21)

Водночас, згідно даних архівної довідки від 20.02.2024 №07-04/238 по ВАТ «Хустський Агротехсервіс» за 1992 рік накази не здані на зберігання. Згідно наказу №3 по ВАТ «Хустський Агротехсерівс» ОСОБА_1 була звільнена з роботи в зв`язку з припиненням трудового договору (а.с.22)

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що факт роботи Позивачки на підприємстві ВАТ «Хустський райагросервіс» підтверджений належними доказами, а саме: записами у трудовій книжці та архівними довідками, як це передбачено вищевикладеними нормами законодавства.

Відтак, вказаний період трудової діяльності позивача повинен бути врахований до страхового стажу для призначення їй пенсії.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що відсутність даних за спірний період в реєстрі застрахованих осіб та сплати страхових внесків зумовлює неможливість включення цих періодів роботи до страхового стажу позивача з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок можливого невиконання органом соціального захисту населення ( страхувальником ) обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та страхового стажу за час отримання компенсації за надання соціальних послуг громадянину похилого віку, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам та/або не внесення відомостей про застраховану особу до реєстру застрахованих осіб, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу вказаного періоду його роботи, а в даному випадку за час отримання компенсації за надання соціальних послуг громадянину похилого віку.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування відповідних періодів роботи позивача через несплату страхових внесків страхувальником до Пенсійного фонду України.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 року у справі № 423/757/17.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При вирішенні справи "Рисовський проти України" (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що наданими доказами підтверджується трудовий стаж Позивачки з 01.07.2000 р. по 31.08.2000 р., з 01.01.2001 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 27.10.2003 р. в ВАТ «Хустський райагросервіс», є достатніми для зарахування до страхового стажу Позивачки відповідних вищезазначених періодів роботи.

Таким чином, оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 67 від 26.04.2024 про відмову в призначенні пенсії мотивовано та грунтується на не зарахуванні до страхового стажу позивачки всіх періодів роботи з 01.01.2000 по 31.12.2003 року в ВАТ «Хустський райагросервіс» відтак таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог Позивачки у частині зобов`язання Відповідача здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком з 14.05.2024 року - дати виникнення в ОСОБА_1 права на пенсію за віком, суд вказує наступне.

У відповідності до пункту 1 абзацу 1 частини 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсійним законодавством визначено, що призначення пенсії та підготовка документів до її виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, а тому останні мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного та дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2000 р., з 01.01.2001 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 27.10.2003 р та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Народна, буд.4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області №967 від 26.04.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди трудової діяльності з 01.07.2000 р. по 31.08.2000 р., з 01.01.2001 р. по 31.03.2001 р., з 01.07.2001 р. по 27.10.2003 р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору