Справа № 931/549/24
Суддя: Кідиба Т. О.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 931/549/24
Провадження № 2-а/931/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначив, що 14.07.2024 року він разом зі своєю дружиною та товаришем ОСОБА_2 відпочивали на ставку в с. Затурці. Коли вони обідали в припаркованому на узбіччі авто, до них під`їхав автомобіль поліції та працівник поліції повідомив його про порушення ним правил дорожнього руху, а саме: порушення правил користування ременем безпеки. Він повідомив працівнику поліції, що не здійснював керування транспортним засобом. Однак, його пояснення не були взяті до уваги і поліцейським було винесено постанову серії ЕНА № 2605663 за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

З оскаржуваною постановою він не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки автомобіль був припаркований і він не здійснював керування ним. Враховуючи наведене, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2605663 від 14.07.2024 року, винесену лейтенантом поліції СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Андрійчуком А.О.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 05 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву.

12.08.2024 року представником відповідача - Головного управління Національної поліції у Волинській областібуло подано відзив на позов. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП відбулося з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити. Як доказ ним долучено диск з відеозаписами з автомобільного реєстратора та боді камер поліцейських з місця події, що направлені позивачу.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.07.2024 року поліцейським СПД № 1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Андрійчуком А.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕНА № 2605663, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.4).

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 14.07.2024 року о 16:32 в с. Затурці по вул. Героїв України, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України

Згідно з підпунктом «в» п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020).

За порушення вищевказаної вимоги ПДР наступає адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обґрунтування своїх заперечень щодо законності постанови та відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_1 посилається на відсутність факту керування ним транспортним засобом.

Однак, з такими доводами позивача суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, підтверджується відеозаписами, що надані працівниками поліції, з боді камери поліцейського та портативного відеореєстратора, розташованого в службовому автомобілі, від 14.07.2024 року, проаналізовані судом в сукупності, на яких зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , що не відповідає твердженню ОСОБА_1 про те, що автомобіль був припаркований та він з дружиною та товаришем обідали у ньому. Навпаки, згідно з відеозаписом, дружина зазначає, що вони "їдуть обідати".

Крім того, під час спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції вбачається, що ним не заперечувався факт керування транспортним засобом (як зазначає позивач у позові), а також визнається, що причиною зупинки є те, що він не був пристебнутий ременем безпеки.

Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2605663 від 14.07.2024 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і, на переконання суду, дії поліцейського при винесенні щодо відповідача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам процесуального та матеріального права, правопорушення вчинене ОСОБА_1 підтверджене належними, допустимими та достатніми доказами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 , які викладені в його адміністративному позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови повністю.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за ним.

Керуючись 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 262, 286 КАС України, ст.ст. 121, 251, 280 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2605663 від 14.07.2024 року відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідачі:

- Володимирський районний відділ поліції ГУНП у Волинській області, адреса: м. Володимир, вул. Соборна, 6, Володимирського району Волинської області,

- Головне управління Національної поліції у Волинській області, адреса місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, Волинської області, .

Повний текст рішення складено 19.08.2024 року.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба