Справа № 580/8071/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 серпня 2024 року справа № 580/8071/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А. В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині здійснення розрахунків сум складових грошового забезпечення на підставі нечинної редакції пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати всі складові щомісячного грошового забезпечення за період з 11.10.23 по 10.05.24 включно на підставі чинної редакції пункту 4 зазначеної Постанови;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині нездійснення нарахувань та виплати на користь ОСОБА 1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за грудень 2023 року та січень-квітень 2024 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача щомісячну додаткову грошову винагороду за грудень 2023 року та січень-квітень 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 та 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно з зазначеною вище частиною першою статті 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить, зокрема, визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині нездійснення нарахувань та виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, помилково зазначивши на користь "ОСОБА 1". Тому необхідно привести позовні вимоги в цій частині у відповідність із нормами КАС України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача щомісячну додаткову грошову винагороду за грудень 2023 року та січень-квітень 2024 року суддя зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022№ 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Однак, позивач у позовній заяві не зазначив, в якому розмірі, на його думку, відповідач повинен був здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за спірний період та відповідно в якому розмірі необхідно зобов`язати відповідача виплатити йому спірну додаткову винагороду (до 30000 гривень чи до 100000 грн).

Тому, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги щодо розміру додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, яку, на думку позивача, суд повинен зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь за спірний період.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частиною 1 статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач не додав до позовної заяви доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а саме розрахунку складових грошового забезпечення за період з 11.10.2023 по 10.05.2024 щодо підтвердження сум складових грошового забезпечення на підставі нечинної, на думку позивача, редакції п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704.

Тому, позивачу необхідно надати суду розрахунок складових його грошового забезпечення за період з 11.10.2023 по 10.05.2024.

Також, щодо виплати позивачу додаткової винагороди за грудень 2023 року та січень-квітень 2024 року останній не надав суду для підтвердження його безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, такі документи:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Тому, для підтвердження обгрунтованості виплати позивачу додаткової винагороди за грудень 2023 року та січень-квітень 2024 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 останньому необхідно надати суду зазначені вище документи, а саме: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій, рапорт (донесення).

При цьому, позивач в позові заявляє клопотання про витребування у відповідача усі наявні у нього докази, що стосуються позовних вимог, а саме: наказ командира військової частини НОМЕР_1 про відрядження позивача для виконання спеціального завдання; довідку про всі види грошового забезпечення та його додаткові види з листопада 2023 року по травень 2024 року.

Щодо заявленого клопотання позивача про витребування доказів суддя зазначає наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суддя встановив, що, всупереч вимогам ст. 80 КАС України в клопотанні про витребування доказів позивач не зазначив про заходи, яких вжито для отримання доказів самостійно, не надав суду жодних доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів.

З огляду на вказане суддя дійшов висновку, що клопотання про витребування доказів є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно до ч. ч. 1-2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, що має наслідком на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 132, 133, 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали суду заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Алла РУДЕНКО