Справа № 200/1562/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року справа №200/1562/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 травня 2024 року у справі № 200/1562/24 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про:

- визнання неправомірними дій щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 на підставі записів за № 37-39 трудової книжки;

- зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 на підставі записів за № 37-39 трудової книжки;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 30.05.2007 року з урахуванням зарахованого до страхового стажу позивача періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 та з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 травня 2024 року позов задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 згідно записам трудової книжки № НОМЕР_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 18.09.2023 року з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 згідно записам трудової книжки № НОМЕР_1 , з урахуванням виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995, оскільки в трудовій книжці позивача містяться неточні записи про періоди роботи, у зв`язку з відсутністю засвідчення записів печаткою підприємства, тому позивачу необхідно було надати органу Пенсійного фонду для підтвердження трудового стажу документи, визначені п. 3 Порядку № 63, які містять відомості про періоди роботи. Також, позивачем не надано довідки щодо підтвердження періоди роботи ОСОБА_2 .

На думку апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки підставою звернення позивача до суду та предметом спору в даній справі є рішення № 28 від 05.10.2023 року про відмову в перерахунку пенсії, яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності за результатом розгляду заяви позивача про перерахунок (зарахування стажу) пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач з 30.05.2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулась 09.10.2023 року до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 та перерахунку пенсії з 30.05.2007 року.

Листом від 02.11.2023 року відповідач повідомив позивача, що оскільки записи №37-39 були внесені до трудової книжки з порушенням вимог Інструкції №58, стаж за період з 16.03.1992 по 31.07.1995 до страхового стажу не зараховано.

В трудовій книжці позивача від 01.02.1973 року наявні записи про спірний період роботи: з 16.03.1992 по 27.05.1993 на посаді касира, з 28.05.1993 по 31.07.1995 на посаді завідуючої каси.

Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно копії трудової книжки позивач працювала з 16.03.1992 по 27.05.1993 на посаді касира, з 28.05.1993 по 31.07.1995 на посаді завідуючої каси.

Відповідач обґрунтовує відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995, оскільки в трудовій книжці позивача містяться неточні записи про періоди роботи, у зв`язку з відсутністю засвідчення вказаних записів печаткою підприємства, чим порушено вимоги Інструкції №58.

Згідно п. 2.4 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

За п. 4.1 цієї Інструкції, у разі звільнення всі записи про роботу працівника скріплюються підписом керівника підприємства та печаткою. У разі звільнення осіб, які працювали в селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором або припинення членства в селянському (фермерському) господарстві після відповідних записів у трудових книжках, зроблених головою селянського (фермерського) господарства, трудовий стаж у цьому господарстві підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.

Таким чином, доказом правильності оформлення трудової книжки та відповідність записів про роботу працівника фактично виконуваній останнім роботи, що у свою чергу є підтвердженням стажу роботи, є правильність оформлення трудової книжки, в частині підпису керівником та скріпленням печаткою.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача в записах № 37-39 за період роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 наявний нечіткий відбиток печатки підприємства.

Згідно п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (далі - Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Суд враховує, що трудова книжка позивача містить записи про періоди роботи на відповідних посадах і у наведений період часу, що є належним доказом роботи позивача, а відповідальність за належне і правильне оформлення документів щодо відомостей про періоди роботи та ведення трудової книжки покладається на керівника підприємства, організації.

Водночас, нечіткий відбиток печатки підприємства в трудовій книжці не спростовує наявність у позивача стажу роботи, а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки та інших документів щодо відомостей про періоди роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Отже, відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача спірний період роботи згідно записів трудової книжки № 37-39.

Згідно п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей щодо періодів роботи позивача та отримання додаткових документів.

Крім того, суд відхиляє посилання апелянта, що ГУПФУ в Донецькій області є неналежним відповідачем у справі (на думку відповідача підставою звернення позивача до суду та предметом спору в даній справі є рішення № 28 від 05.10.2023 року про відмову в перерахунку пенсії, яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності за результатом розгляду заяви позивача про перерахунок (зарахування стажу) пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), оскільки у даній справі позивачем не оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 28 від 05.10.2023 року, натомість оскаржуються протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача.

Отже, у спірних правовідносинах, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 згідно записам трудової книжки № 37-39;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 18.09.2023 року з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 16.03.1992 по 31.07.1995 згідно записам трудової книжки № НОМЕР_1 , з урахуванням виплачених сум.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 травня 2024 року у справі № 200/1562/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 19 серпня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.Д. Компанієць