Справа № 420/23097/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 20461-17819/0-02/8-1500/24 від 15.07.2024 року, щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 відсотків на 70 відсотків при проведені її перерахунку з 01.01.2018 року;

визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 20461-17819/0-02/8-1500/24 від 15.07.2024 року, щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 відсотків на 70 відсотків при проведені її перерахунку з 01.04.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 28.07.2021 року № 33/36-2439;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 80 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 80 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 28.07.2021 року № 33/36-2439.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому призначена пенсія за вислугою років у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення. Здійснюючи перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від № 103 від 21.02.2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", основний розмір пенсії позивача був визначений у розмірі 70 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 р. В подальшому на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі 420/11474/22 позивачу перераховано пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої станом на 05.03.2019 р., у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з основним розміром пенсії 70 %. Позивач вважає, що зміна розміру пенсії не розповсюджується на нього та не є підставою для зменшення розміру призначеної пенсії, адже зазначені зміни відбулись після її призначення.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача вказує, що позивачу призначена пенсія у розмірі 80% грошового забезпечення, проте просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що під час перерахунку позивачу пенсії, її основний розмір був обчислений у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 № 1166-VII. Як результат, перерахунок пенсії Позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з січня 2007 року перебуває на обліку в?Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

До 01.01.2018 року позивач отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України № 2262-ХІІ в розмірі 80 % від відповідних сум грошового забезпечення на момент звільнення.

У зв`язку зі зміною та збільшенням розмірів видів грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії позивачу, з 01.01.2018 року, на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року відповідачем був здійснений перерахунок пенсії. При цьому відповідач, починаючи з 01.01.2018 року, основний розмір пенсії позивача розрахував виходячи із 70 % від відповідних сум грошового забезпечення, які мають бути враховані у складі пенсії.

В той же час, хочу звернути увагу, що дія Закону України № 1166-VII не поширюється на позивача і відповідно відповідач не мав права враховувати положення зазначеного Закону під час перерахунку пенсії позивача, проведеного на виконання Постанови КМУ № 103.

Так, відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ розмір пенсії позивача становив 80 % від відповідних сум грошового забезпечення, що повністю узгоджується із положеннями ч. З ст. 13 цього ж Закону в редакції, що діяла з моменту призначення мені пенсії та до 01.05.2014 року, якою було визначено що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення. Положення ст. 13 Закону № 2262-ХІІ застосовуються виключно під час призначення пенсій, а подальші зміни, внесені у вказану статтю цього Закону, не можуть бути самостійною підставою для проведення перерахунку раніше призначених пенсій, а також не можуть застосовуватися під час перерахунків пенсій, які проводяться в порядку, визначеному діючим законодавством після призначення пенсій.

Водночас порядок проведення перерахунку вже призначених пенсій визначається ст.63 Закону № 2262-ХІІ, якою встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на умовах, у порядку та розмірах передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже єдиною передумовою для проведення перерахунку раніше призначених пенсій за Законом № 2262-ХІІ, є подальше підвищення розмірів відповідних сум грошового забезпечення, які мають враховуються у складі пенсій. Процедура призначення та процедура перерахунку пенсії за правовою природою та змістом є різними та самостійними механізмами, а порядок проведення вказаних дій регулюється зовсім різними статтями Закону № 2262-ХІІ (призначення - ст.13, а перерахунок - ст.63).

Наведене свідчить про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для зміни розміру пенсії позивача з 80 % до 70 % сум грошового забезпечення при її перерахунку з 01.01.2018 року.

Крім цього, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 року по адміністративній справі № 420/11474/22, був задоволений позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку основного розміру пенсії останнього на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2439 від 28.07.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

Цим же судовим рішенням, відповідача було зобов`язано провести перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивача на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2439 від 28.07.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» пенсію, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії, з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 01.04.2019 року.

15 грудня 2022 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 року по адміністративній справі № 420/11474/22, набрало законної сили.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 року по адміністративній справі № 420/11474/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 05.06.2023 року, був проведений перерахунок основного розміру пенсії позивача на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2439 від 28.07.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

Проте, під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2439 від 28.07.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, відповідачем знову був зменшений розмір пенсії позивача з 80% до 70% сум грошового забезпечення.

15 червня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати основного розміру його пенсії починаючи з 01.01.2018 року у розмірі 80 % від розміру грошового забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018 року, які діяли до набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року та щодо здійснення перерахунку та подальшу виплату пенсії з 01.04.2019 року виходячи із 80 % грошового забезпечення з урахуванням довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2439 від 28.07.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

Проте, листом за вих. № 20461-17819/0-02/8-1500/24 від 15.07.2024 року, відповідачем було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті основного розміру його пенсії починаючи з 01.01.2018 року у розмірі 80 % від розміру грошового забезпечення та з 01.04.2019 року виходячи із 80 % грошового забезпечення з урахуванням довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 33/36-2439 від 28.07.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення пенсії з 80 % до 70 % протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 p. № 2262-XII (далі - Закону № 2262-ХІІ).

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абз.3 преамбули до Закону № 2262-ХІІ).

Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років (ст.1 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 80 % від суми грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни згідно із Законами від 08.07.2011 р. № 3668-VI, від 27.03.2014 р. № 1166-VII, якими цифру "90" замінено цифрою "80" та цифру "80" замінено цифрою "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законом № 1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Аналогічні висновки щодо протиправності зменшення відсоткового значення розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії викладені в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 р. у зразковій справі № 240/5401/18.

Верховний Суд в постанові від 04.02.2019 року по справі № 240/5401/18 зазначив обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ;б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач; в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ № 103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ № 704.

Частиною 3 ст. 291 КАС України встановлено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правові висновки Верховного Суду в постанові від 04.02.2019 року по зразковій справі № 240/5401/18 полягають у наступному.

Ст. 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова КМУ № 45 і Постанова КМУ № 103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 3668-VI та Законом № 1166-VII зміни до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст.63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону№ 3668-VI та Закону № 1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Велика Палата Верховного Суду, залишаючи без змін постанову від 04.02.2019 року Верховного Суду по зразковій справі № 240/5401/18, в постанові від 16.10.2019 року зазначила, що погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та підтримує висновок про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії з 80 % на 70 % при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 р. на підставі постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 р. та з 01.04.2019 р. на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 28.07.2021 року № 33/36-2439.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ, позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю І групи.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат в цій частині у справі не здійснювати.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 20461-17819/0-02/8-1500/24 від 15.07.2024 року, щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 відсотків на 70 відсотків при проведені її перерахунку з 01.01.2018 року.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 20461-17819/0-02/8-1500/24 від 15.07.2024 року, щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 відсотків на 70 відсотків при проведені її перерахунку з 01.04.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 28.07.2021 року № 33/36-2439.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) провести з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) виходячи з 80 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) виходячи з 80 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 28.07.2021 року № 33/36-2439.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко