Справа № 420/14340/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/14340/24

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурія О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оскарження дій та скасування пункту постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

09 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Шульгіної Лариси Анатоліївни Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Одеса) щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у ВП 69754370 в розмірі 13 000 грн;

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 постанови головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шульгіної Лариси Анатоліївни від 02.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69754370 про стягнення виконавчого збору у розмірі 13 000 грн з боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, виявивши факт пропуску позивачем строку звернення до суду, не вчинив дій щодо надання позивачу можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку звернення до суду, тобто діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, залишив адміністративний позов без розгляду, чим обмежив право позивача на оскарження спірних постанов.

Відповідно до ст.311, ч.2 ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2022 року ОСОБА_1 звернулась 09.05.2024 року, тобто більше ніж через півтора року з дня її постановлення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 року у зв`язку із пропуском строку звернення до суду позовну заяву залишено без руху.

29 травня 2024 року на виконання ухвали до суду надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій представник позивача зазначила, що про необхідність сплати 13000 виконавчого збору позивач дізналась лише у квітні 2024 року із застосунку «Дія».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 року відкрито провадження у справі. Разом з тим, в ухвалі судом зазначено, що з метою перевірки дотримання строку звернення до суду необхідне витребувати у відповідача докази вручення позивачці постанови головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шульгіної Лариси Анатоліївни від 02.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69754370.

11 червня 2024 року відповідачем направлені до суду копії виконавчого провадження № 69754370.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив того, що позивач з 13 вересня 2022 року була обізнана про наявність оскаржуваної постанови та не вказала, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили її звернення до суду у встановлений законом строк.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовані ст.287 КАС України.

За приписами п.1 ч.2 ст.287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 69754370, після відкриття виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 лзнайомилась з виконавчим провадженням та знімала фотокопії, що підтверджується її розпискою від 13.09.2022 року.

Крім того, 06.09.2022 року на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у виконавчому листі, із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення направлено примірник постанови головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шульгіної Лариси Анатоліївни від 02.09.2022 року про стягнення виконавчого збору.

19.09.2022 року ОСОБА_1 надала до ВДВС відповідь на заяву про примусове виконання рішення суду, в якій просила закрити виконавче провадження і постанови про стягнення виконавчих зборів, що свідчить про її обізнаність щодо наявності оскаржуваної постанови ще з вересня 2022 року.

Натомість до суду з приводу оскарження спірної постанови позивач звернулась лише 09 травня 2024 року, тобто з пропуском 10 денного строку на оскарження, який в даному випадку розпочався щонайменше 13.09.2022 року.

Суд першої інстанції слушно зауважив, що позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним усіх необхідних і можливих дій, які б указували на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку, а пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації своїх процесуальних прав не є поважною причиною для його поновлення.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 990/53/24 від 16 травня 2024 року та Верховним Судом в постанові по справі № 580/423/23 від 29 травня 2024 року.

Посилання апелянта на те, що вона добросовісно виконує рішення суду в межах ВП № 69754370 висновків суду щодо пропуску позивачем строку звернення з цим позовом, не спростовують.

Крім того, в даному випадку слушними є і доводи відповідача, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» Закону №1404-VIII від 02.06.2016 (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018), яка діяла на момент винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 69754370 від 02.09.2022 року встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частина 2 статті 27 Закону регулює правовідносини майнового характеру (стягнення коштів, звернення стягнення на майно, тощо), проте постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 69754370 від 02.09.2022 року була винесена при виконанні рішення немайнового характеру, а тому регулюється частиною 3 статті 27 Закону, якою встановлено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи (6 500х2) і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. При цьому, для цієї категорії проваджень Законом не перебачено стягнення коштів або вчинення виконавцем заходів примусового характеру для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, через залишення без розгляду позовної заяви після відкриття провадження, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.3, ч.4 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За обставинами справи, суд надав позивачу час на усунення недоліків та на виконання цієї ухвали позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, доводи кого спростовані копіями матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції н допущено порушення норм процесуального права при прийнятті ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Додатково колегія суддів враховує, що скаржник, як у заяві про поновлення строку звернення до суду, так і в апеляційній скарзі не вказав, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили його звернення до суду у встановлений процесуальним законодавством строк, тобто до 23 вересня 2022 року.

Апелянтом не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко