Справа № 580/7018/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року справа № 580/7018/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

15.07.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича, буд.7; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком;

скасування рішення від 01.03.2024 №97 про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 1989 до 1998 років та розглянути повторно його заяву про призначення пенсії з дати звернення 22.02.2024.

Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Вважає, що відповідач порушуючи закон відмовив у призначені пенсії.

Ухвалою суду від 22.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідач отримав 22.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листав його електронний кабінет.

05.08.2024 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що за доданими документами до уваги не взято періоди роботи в колгоспі ім. Шевченка з 1989 до 1998, згідно з архівними довідками від 16.02.2024 № 88/05-01 та № 89/05-01, виданими КУ «Об`єднаний трудовий архів Городищенської міської ради», в яких зазначено прізвище « ОСОБА_2 », яке не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 », згідно з паспортом серії НОМЕР_2 . Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності. Підтверджений належними документами страховий стаж позивачки становить 18 років 10 місяців 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону. Враховуючи принцип екстериторіальності розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком, структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 01.03.2024 винесено рішення про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу - 27 років.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 підтверджується, що прізвище позивачки ОСОБА_3 .

22.02.2024 позивачка звернувся заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області, в якій просила призначити їй пенсію за віком. Вказана заява зареєстрована 22.02.2024 за №418. До заяви додала перелік документів.

01.03.2024 відповідач прийняв рішення №97 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні зазначив, що необхідний страховий стаж становить 27 років. Страховий стаж позивачки 18 років 10 місяців 08 днів. За доданими документами до уваги не взято періоди роботи з 1989 до 1998 згідно з архівними довідками від 16.02.2024 №88/05-01 та №89/05-01, в яких зазначено прізвище « ОСОБА_2 », яке не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » згідно зі вказаним вище паспортом. Вказав, що у разі виявлення розбіжностей у написанні ПІБ у наявних документах, належність цих документів заявникові установлюється в судовому порядку. Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу зараховано усі періоди. Тому вирішив відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись зі спіним рішенням, позивачка звернулася в суд з позовом.

Суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До дати набрання чинності Законом України №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», що набрав чинності 01.01.1992 та в редакції Закону від 11.02.1998, що діяла станом на 18.08.1999 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників на той час регулювався Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310.

Отже, до стажу роботи має бути зараховано роботу, виконану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.26 Закону України №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

Отже, з досягненням особою 59 років 6 місяців років та за наявності станом на 01.01.2020 страхового стажу не менше 27 років особа має право на отримання пенсії за віком.

Суд врахував, що позивачці на дату звернення заявою та прийняття вказаного вище рішення було 63 роки. Отже, у цій частині вона відповідає вказаній вище вимозі Закону щодо віку, з якого набувається право на пенсію, та відповідач щодо вказаного не заперечував.

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.

На підставі ч.1 ст.62 Закону України №1788 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію за віком, підтверджуючими документами можуть бути довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.

Щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 1989 до 1998 років суд урахував.

Суд установив, що трудова книжка позивачки серія НОМЕР_3 містить записи про те, що вона дійсно у період з 27.04.1981 до 28.05.1998 працювала у колгоспі ім.Шевченка м.Городище, крім того вказана інформація підтверджується архівними довідками, а належність трудової книжки позивачці вже підтверджено рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 07.12.2010 у справі №2-о-68-10р, та ухвалою цього ж суду від 19.04.2024 про виправлення описки, зокрема суд установив факт, що вказана вище трудова книжка, дата заповнення 16.01.1981 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колгоспом ім.Шевченка, м.Городище Черкаської області належить ОСОБА_1 , як вказано у паспорті.

Крім того, у трудовій книжці наявні посилання на відповідні накази та протоколи, як на підставу внесення записів, вони завірені підписом уповноважної особи та печаткою, тобто оформлені належним чином, що не викликає сумніву щодо їх достовірності.

Записи щодо спірного періоду виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, завірені підписом та печаткою роботодавця, що відповідають відомостям зазначених вище архівних довідок.

Докази, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відсутні. При цьому, відповідач не заперечує їх достовірність, а в своїх аргументах посилається лише на невідповідність архівних довідок від 16.02.2024 №88/05-01 та №89/05-01, в яких зазначено прізвище « ОСОБА_2 », яке не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » згідно зі вказаним вище паспортом.

Щодо зазначених доводів суд урахував, що вказані архівні довідки підтверджують інформацію, зазначену у трудовій книжці позивачки щодо її роботи у спірному періоді з 1988 до 1998 в колгоспі імені Шевченка м.Городище Черкаської області та містить примітку * біля прізвища Пшенична.

Отже, вказаними документами повністю підтверджується той факт, що позивачка працювала у спірному періоді у колгоспі імені Шевченка м.Городище Черкаської області та через технічну помилку (описку) у книгах по оплаті праці та трудовій книжці була записана не як « ОСОБА_3 », а як «Пшенична», щодо чого уже наявні вказані вище судові рішення про встановлення факту.

Тому доводи відповідача щодо відсутності підтвердження стажу позивачки за спірний період не обґрунтовані.

Вказані вище записи трудової книжки та архівних довідок від 16.02.2024 №88/05-01 та №89/05-01 підтверджують наявність у позивачки стажу за період роботи з 1989 до 1998 років

в колгоспі імені Шевченка м.Городище Черкаської області, для врахування його при обчисленні і призначенні пенсії за віком.

Належних, допустимих та достатніх доказів обґрунтованого неврахування до стажу роботи періоду роботи позивачки з 1989 до 1998 років у колгоспі імені Шевченка м.Городище Черкаської області, відповідач не надав.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, відповідач після надходження заяви позивачки щодо призначення їй пенсії зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Суд врахував, що позивачка звертався заявою щодо призначення їй пенсії за віком, щодо якої відповідачем винесене рішення від 01.03.2024 №97.

Оскільки відмова у призначенні позивачці пенсії за віком та не зарахування до стажу періоду роботи позивачки з 1989 до 1998 років у колгоспі імені Шевченка м.Городище Черкаської області не узгоджуються зі вказаними вище вимогами закону щодо наявності права особи на призначення пенсії за віком і такі дії вчинені шляхом видання відповідного рішення, саме воно безпосередньо порушує заявлене право позивачки. Тому належним способом його відновлення є визнання протиправним і скасування такого акту розпорядчої дії, а позовна вимога про визнання протиправними дій щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком не обгрунтована та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Для повного та ефективного відновлення порушеного права та належного способу їх відновлення наявні підстави зобов`язати відповідача у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, повторно розглянути її заяву від 22.02.2024 про призначення пенсії, зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з 1989 до 1998 років та за наслідками розгляду прийняти відповідне рішення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачкою судові витрати, підтверджені квитанцією від 12.07.2024 в сумі 1211,20грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову - половина суми.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 90, 132-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича, буд.7; ) від 01.03.2024 №97 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича, буд.7; ) у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22.02.2024 про призначення пенсії, зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з 1989 до 1998 років та за наслідками розгляду прийняти відповідне рішення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича, буд.7; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в сумі 605,60грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 21.08.2024.