Справа № 440/9762/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/9762/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 19.08.2024 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/9762/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, що заявлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить суд визнати протиправним та скасувати звернення відповідача вих. №5/4658 від 26.02.2024 до Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколу за статтями 210, 210-1 КУпАП, оскільки даний громадянин не є військовозобов`язаною особою згідно з відміткою у належному йому військовому квитку НОМЕР_1 та вимог статті 58 Конституції України.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 вих. №5/4658 від 26.02.2024, а також шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти будь-які дії стосовно громадянина ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за його звернення із заявою про забезпечення позову. Заяву ОСОБА_1 від 13.08.2024 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення залишено без задоволення.

19.08.2024 позивачем подано до суду заяву від 19.08.2024 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/9762/24, у якій просить за наслідками розгляду заяви про відвід здійснити повторний автоматизований розподіл цієї адміністративної справи.

В обґрунтування цієї заяви заявник наводить наступне: його заява про забезпечення позову була обґрунтована незаконним діями і протиправними рішеннями з боку ІНФОРМАЦІЯ_4 , які порушують його законні права, свободи та інтереси, тоді як відмовна ухвала судді Супруна Є.Б. була обґрунтована іншими підставами, які стосуються виконання рішення суду, про які у заяві мова не велася. Виходячи з цього, як на переконання заявника, суддя Супрун Є.Б. намірено неправомірно здійснив підміну підстав, з яких була подана заява. Виходячи з того, що суддею Супруном Є.Б. не було здійснено розгляд заяви про забезпечення позову з підстав, які вказані в заяві, то це є очевидною обставиною, яка вказує на упередженість і відсутність об`єктивності, що є підставою для відводу, передбаченою пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 для вирішення по суті заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про відвід судді Супруна Є.Б. передано справу №440/9762/24 до відповідного підрозділу Полтавського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею з розгляду заяви про відвід судді Супруна Є.Б. визначено суддю Полтавського окружного адміністративного суду Канигіну Т.С., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2024.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/9762/24 у порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши доводи, викладені у заяві ОСОБА_1 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/9762/24, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

У частині третій статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України наведено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частинами першою та другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Заявник, зокрема, посилається на обставини того, що суд здійснив розгляд заяви про забезпечення позову з підстав, відмінних від тих, якими була вмотивована заява, що, на думку заявника, є очевидною обставиною, яка вказує на упередженість і відсутність об`єктивності судді.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі "Мироненко та Мартиненко проти України". У пунктах 66, 67 цього рішення наведено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.05.2007 у справі "Бочан проти України" вказав, що Суд далі нагадує, що "безсторонність", у сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Отже, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Craxi v. Italy" від 07.12.2000 зазначено, що професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Водночас, відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний: 1) справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; 2) дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; 3) подавати декларацію доброчесності судді та декларацію родинних зв`язків судді; 4) виявляти повагу до учасників процесу; 5) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання; 6) виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції; 7) подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 8) систематично розвивати професійні навички (уміння), підтримувати свою кваліфікацію на належному рівні, необхідному для виконання повноважень у суді, де він обіймає посаду; 9) звертатися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора упродовж п`яти днів після того, як йому стало відомо про таке втручання; 10) підтверджувати законність джерела походження майна у зв`язку з проходженням кваліфікаційного оцінювання або в порядку дисциплінарного провадження щодо судді, якщо обставини, що можуть мати наслідком притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, викликають сумнів у законності джерела походження майна або доброчесності поведінки судді.

Доводи ОСОБА_1 про необ`єктивність та упередженість судді Супруна Є.Б. ґрунтуються виключно на суб`єктивних уявленнях та припущеннях, не підтверджені жодними доказами, а також не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді Супруна Є.Б. або зацікавленість останнього в результаті розгляду цієї справи.

Судом не встановлено існування будь-якої з передбачених статтями 36-37 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу судді Супруна Є.Б.

Підсумовуючи вищевикладене, відсутні визначені законом обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Супруна Є.Б. у справі №440/9762/24, а тому заява задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про відвід судді Супруна Є.Б. у справі №440/9762/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Канигіна