Справа № 440/8682/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/8682/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/8682/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2024 адвокат Рак Артем Сергійович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень (надалі - Відділ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 25.06.2024 про закінчення виконавчого провадження №74509232 та зобов`язати державного виконавця Відділу Ніколенко Станіслава Васильовича відновити виконавче провадження №74509232.

Мотивуючи заявлені вимоги, адвокат вказує на обставини порушення прав позивача у виконавчому провадженні №74509232 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/12262/23, з огляду на обставини закінчення виконавчого провадження без його фактичного виконання.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУДПС).

Незважаючи на те, що матеріали справи містять інформацію про повідомлення усіх учасників щодо відкриття провадження у справі, відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк правом на подачу відзиву на позов не скористався, хоча й надіслав до суду копію матеріалів виконавчого провадження.

Правом на подачу письмових пояснень третя особа також не скористалася.

Розгляд справи здійснюється судом з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 КАС України, після отримання судом відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №440/12262/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Полтавській області задоволено. Визнано бездіяльність голови комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Полтавській області щодо невидання наказу про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 протиправною. Зобов`язано голову комісії з реорганізації Головного управління ДФС в Полтавській області видати наказ про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з висновком, затвердженим 28.05.2021 у сумі 272 400,00 грн та згідно з висновком про призначення й виплату одноразової допомоги у зв`язку зі смертю колишнього працівника податкової міліції ОСОБА_2 членам його сім`ї на підставі частини другої статті 100 Закону України "Про Національну поліцію", в сумі, зазначеній у висновку. Зобов`язано Головне управління ДФС у Полтавській області здійснити виплати ОСОБА_1 , яка діє в інтересах їх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , одноразової грошової допомоги згідно з висновком, затвердженим 28.05.2021, у сумі 272 400,00 грн, яка призначена ОСОБА_2 , та одноразової грошової допомоги згідно з висновком про призначення та виплату одноразової допомоги у зв`язку зі смертю колишнього працівника податкової міліції ОСОБА_2 членам його сім`ї на підставі ч. 2 ст. 100 Закону України "Про Національну поліцію", в сумі, зазначеній у висновку.

На примусове виконання судового рішення Полтавським окружним адміністративним судом 22.01.2024 був виданий виконавчий лист №440/12262/23, який надійшов до відповідача 20.03.2024 (а.с. 28-30).

На підставі заяви представника стягувача 20.03.2024 старшим державним виконавцем Відділу Нікогосяном Г.М. в рамках виконавчого провадження №74509232 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів (а.с. 44).

Цього ж дня, 20.03.2024 державним виконавцем винесені постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 49, 51).

У зв`язку з тим, що рішення боржником не було виконано, відомостей щодо виплати одноразової грошової допомоги до Відділу не надано, державний виконавець, керуючись статтями 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження", своєю постановою від 02.05.2024 наклав на боржника штраф у сумі 5100,00 грн та повторно зобов`язав виконати рішення суду у повному обсязі протягом 10-ти робочих днів та попередив про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с. 53).

У подальшому, у відповідності до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", постановою від 03.06.2024 державний виконавець наклав на боржника штраф у сумі 10200,00 грн (а.с. 56).

У зв`язку з невиконанням рішення суду боржником та несплатою штрафів, накладених державним виконавцем, 14.06.2024 за вих. №13462 до ГУНП в Полтавській області направлено повідомлення державного виконавця №74509232 про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 57).

25.06.2024 державним виконавцем відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 59).

Про існування цієї постанови позивач дізналася після отримання 05.07.2024 постанови про закінчення виконавчого провадження, і не погодившись із правомірністю підстав закінчення виконавчого провадження, через представника звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Аналогічно, частиною 1 статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Частиною 3 ст. 63 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У свою чергу частиною 3 статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Предметом даного публічно-правового спору є питання правомірності постанови про закінчення виконавчого провадження, яка прийнята державним виконавцем на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, після направлення державним виконавцем до поліції повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим суд звертає увагу позицію Верховного Суду з цього ж приводу у справі №826/14580/16, викладену у постанові від 18.06.2019, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією ж позицією, накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення божника або будь-яких інших осіб на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту і забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Положення ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону №1404-VIII вимагають від виконавця вчинення декількох дій, серед яких перевірка виконання рішення та надання вимоги боржнику про виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону №1404-VIII, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Долучені судом до матеріалів справи матеріали виконавчого провадження №74509232 не містять доказів на підтвердження обставин перевірки виконання рішення боржником безпосередньо перед тим, як прийняти оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження.

Матеріали справи не відображають обставин того, чи взагалі мала місце така перевірка, чи направлялись вимоги про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження, чи вчинялися державним виконавцем інші дії, спрямовані на виконання рішення суду, окрім накладення штрафу та направлення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

За встановлених обставин справи, правового регулювання спірних правовідносин та висновків Верховного Суду щодо правозастосування у подібних правовідносинах суд дійшов висновку щодо протиправності постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2024 за №74509232, оскільки така винесена передчасно, за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Обираючи належний та достатній спосіб захисту порушеного права позивача, суд визнає за необхідне скасувати спірну постанову з мотивів її протиправності.

Відповідно до статті 41 Закону №1404-VIII, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

В той же час суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача зобов`язати Відділ відновити виконавче провадження №74509232, оскільки належним і достатнім способом захисту порушеного права є саме визнання протиправною та скасування постанови від 25.06.2024, вимогу про що суд і задовольняє.

Таким чином позов слід задовольнити частково.

З огляду на факт часткового задоволення позову, суд, в силу приписів статті 139 КАС України, стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача половину судових витрат, які складаються лише з витрат на сплату судового збору у сумі 968,96 грн за звернення до суду з позовом, тобто 484,48 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.06.2024 про закінчення виконавчого провадження №74509232.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень (; вул. Героїв-пожежних, 13, м. Полтава, 36014).

Третя особа: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун