Справа № 320/38428/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року № 320/38428/23

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача Машкової В.І., представника відповідача Разманова Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖІНЕС Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖІНЕС УКРАЇНА" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2023 №0036636/0706;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2023 №0036637/0706.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 прийнято справу до свого провадження, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий кредит за період вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року та від`ємне значення з ПДВ за січень 2023 року були сформовані ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА" відповідно до вимог податкового законодавства та підтвердженні документально, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасування.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Мотивуючи відзив, відповідач зазначає, що ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА" не надано до перевірки первинних, бухгалтерських, та інших документів щодо господарських операцій, за рахунок яких сформовано від`ємне значення з ПДВ. Крім того, зазначає, що вказані документи не можуть бути подані ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА" після завершення перевірки та не можуть бути прийняті судом під час розгляду цієї справи.

24.04.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначення розгляд справи по суті на іншу дату.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив суд даний адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом від 27.02.2023 Nє 828-п, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві Литвином Євгенієм та Коханчук Катериною - головними державними інспекторами відділу перевірок у сфері державного управління та оборони управління податкового аудиту інших галузей економіки Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс України), проведена документальна позапланова невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖІНЕС УКРАЇНА" з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2023 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року.

Копію наказу Головного управління ДІС у м. Києві від 27.02.2023 №828-п та повідомлення про проведення перевірки від 28.02.2023 №10/26-15-07-06-01-18 направлено 28.02.2023 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 368).

Відповідно до поштового повідомлення про вручення та до офіційного сайту Укрпошта поштове відправлення №368, на дату реєстрації акта перевірки повернулось до Головного управління ДПС у м. Києві з відміткою про невручення від 31.03.2023.

До АТ «УКРПОШТА» направлено рекомендований лист з повідомленням про вручення від 30.03.2023 Nє23493/6/26-15-07-06-01-09 (номер відправлення: 062) про надання інформації щодо вручення рекомендованого листа (номер відправлення 368) на податкову адресу ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА", яким до підприємства направлено наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 27.02.2023 Nє 828-п та повідомлення про проведення перевірки від 28.02.2023 №10/26-15-07-06-01-18. Станом на 12.04.2023 відповіді не було отримано.

Контролюючим органом направлено до ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА" запит на отримання пояснень та документів. Проте, контролюючий орган в Акті перевірки зазначив, що ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА" не надано до перевірки первинних, бухгалтерських та інших документів щодо підтвердження від`ємного значення з ПІДВ (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, рядок 21 декларації з ПДВ) на загальну суму 1910 488 грн., в тому числі за січень 2023 року на суму 1910488 грн.

У зв`язку з чим податковим органом зроблений висновок, що, ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА" порушено п. 44.1, п. 44.6 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, н. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами і доповненнями, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на загальну суму і 910 488 грн., в т.ч. за січень 2023 року на суму 1910488 гривень.

За результатом перевірки прийнято Акт від 12.04.2023 №26403/Ж5/26-15-07-06-01-19/39252793 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ "ДЖІНЕС УКРАЇНА" з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2023 року» (далі Акт перевірки).

В подальшому, контролюючим органом складено акт неможливості вручення ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» акту перевірки, в результаті чого Акт перевірки направлено 12.04.2023 на податкову адресу підприємства (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 172) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, поштове відправлення №454.

12.05.2023 вказаний рекомендований лист повернуто на адресу Головного управління ДПС у м. Києві з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На підставі Акту перевірки, контролюючим органом 25.05.2023 винесено податкові повідомлення-рішення:

- форма «Р» №0036637/0706 від 25.05.2023, на суму 492244 грн., у якому зазначено про порушення п. 44.1, п. 44.6, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 492 244 грн. 00 коп., а саме: за податковим зобов`язанням на суму 393795 грн. 00 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 98449 грн. 00 коп.

- форма «В4» №0036636/0706 від 25.05.2023, на суму 1910488 грн., у якому зазначено про порушення п. 44.1, п. 44.6, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1910488 грн. 00 коп. по декларації: номер реєстрації в контролюючому органі , дата реєстрації в контролюючому органі 17.02.2023, за звітний (податковий) період, за який подано декларацію: січень 2023 року.

Вказані повідомлення рішення направлено на податкову адресу підприємства (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 172) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, поштове відправлення підприємства рекомендованим листом з повідомленням про вручення, поштове відправлення №784.

30.06.2023 вказаний рекомендований лист №784 повернуто на адресу Головного управління ДПС у м. Києві з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Після того, як ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» дізналася про вказані обставини, останніми було направлено заперечення від 21.09.2023 №21/09 до акту від 12.04.2023 №26403/Ж5/26-15-07-06-01-19/39252793 та надано докази на підтвердження обставин, які зазначено в Акті перевірки.

Разом з тим, листом контролюючого органу від 27.09.2023 №31952/І/26-15-07-06-01-09 повідомлено, що заперечення ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» до Акту перевірки залишено без розгляду.

Вважаючи винесені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності з п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Стаття 200 ПК України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б)залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від`ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об`єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов`язання) та від`ємником (податковим кредитом). Від`ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії - віднімання, і в силу дії об`єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Таким чином, фінансовий результат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

З матеріалів справи вбачається, що подаючи вказаний адміністративний позов ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» було надано документи, на спростування аргументів контролюючого органу, які викладені в Акті перевірки від 12.04.2023 №26403/Ж5/26-15-07-06-01-19/39252793 та на підставі якого було складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» було надано наступні документи:

1) копію зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу № 8/07-14 від 08 липня 2014 року, який укладений між ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» та Компанією з обмеженою відповідальністю «ДЖІНЕС ЕлЕлСі»;

2) копії митних декларацій за період вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року;

3) копії CMR, що підтверджують перевезення товарів, за період вересень 2022 року - січень 2023 року;

4) копію договору Nє 82305 про надання послуг з організації перевезень відправлень від 07.08.2005 з ТОВ «Нова Пошта» та додаткової угоди до нього;

5) копію договору Nє 99 від 30.04.2021 про транспортно-експедиторське обслуговування з ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» та додаткової угоди до нього;

6) копії актів приймання-передачі наданих послуг з ТОВ «Нова Пошта», рахунків з ТОВ «Нова Пошта», копія акту звірки з ТОВ «Нова Пошта»;

7) копії актів приймання-передачі наданих послуг з ТОВ «Атлантік» за період вересень 2022 року - січень 2023 року;

8) копії акту звірки та актів приймання-передачі з ТОВ «Імпорт Сервіс Груп» щодо організації митних поставок та оформлення ВМД за період вересень 2022 року - січень 2023 року;

9) копії актів наданих послуг з ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» за період вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року та копії рахунків на оплату;

10) докази оплати ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» послуг ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИКС» за період вересень 2022 року - січень 2023 року;

11) докази передоплати ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» за митне оформлення за період вересень 2022 року - січень 2023 року;

12) докази здійснення платежів на користь ТОВ «Нова Пошта» за період вересень 2022 року - січень 2023 року;

13) копії платіжних інструкцій щодо здійснення оплат на користь постачальника товарів - Компанії з обмеженою відповідальністю «ДЖІНЕС ЕлЕлСі» від 21.07.2023, від 14.07.2023, 05.07.2023, 22.06.2023, 28.04.2023, 22.03.2023, 15.03.2023, 09.02.2023, 30.11.2022, 06.10.2022;

14) копії банківських кредитових повідомлень про надходження коштів від фізичних осіб-покупців за період вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року.

Отже, дослідивши вищезазначені документи судом встановлено, що вказані документи підтверджують щодо ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА»: від`ємне значення з ПДВ (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, рядок 21 декларації з ПДВ) на загальну суму 1910488 грн., в тому числі за січень 2023 року на суму 1910488 грн.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо того, що вказані документи не було надано ТОВ «ДЖІНЕС УКРАЇНА» під час здійснення контролюючим органом перевірки, суд зазначає таке.

Положення КАС України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

До відповідних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.11.2022 у справі №600/2482/21-а.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 09.10.2019 року по справі № 808/9397/13-а зазначає, що «... п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення...».

Схожий висновок висвітлений у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №200/6156/20-а, згідно яких: «за приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

При цьому суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу».

Судом встановлено, що платником податків надавались контролюючому органу заперечення від 21.09.2023 до акту перевірки (до яких доданні докази на підтвердження реальності господарських операцій за відповідний період) через електронний кабінет платника податків, на підтвердження чого наявна в матеріалах справи копію заперечень до акту перевірки та скріншот екрану електронного кабінету платника податків щодо подання заперечень.

Проте, у відповідь на заперечення до акту перевірки, позивачем отримано від відповідача листа від 27.09.2023, у якому зазначено, що заперечення залишається без розгляду (копія листа відповідача від 27.09.2023 наявна у матеріалах справи).

З урахуванням зазначеного, суд критично оцінює твердження щодо не надання податковому органу вищезазначених документів під час здійснення перевірки, а відтак неможливість його врахування під час надання правової оцінки спірним правовідносинам.

Натомість суд зазначає, що у вказаних правовідносинах норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки платник податків може довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу.

Відтак, враховуючи вищевикладене в сукупності суд приходить до висновку, що винесені Головним управління ДПС у м. Києві податкові повідомлення-рішення від 25.05.2023 №0036636/0706 та від 25.05.2023 №0036637/0706 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Зібрані і досліджені матеріали цієї справи підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач. При цьому, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та рішень у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституцією України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 26840,00 грн згідно платіжної інструкції про сплату, який в силу положень статті 139 КАС України підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2023 №0036636/0706, яке винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2023 №0036637/0706, яке винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖІНЕС Україна» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 20 серпня 2024 р.