Справа № 380/23109/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/23109/23 пров. № А/857/11842/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Прачук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року (головуючий суддя Качур Р.П., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив, з урахуванням ухвали суду від 12.12.2023 про роз`єднання позовних вимог:

визнати протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;

визнати протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року № 1078;

зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 гривень щомісячно за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року № 1078;

визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2014, 2015, 2016, 2017 та 2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2014, 2015, 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, із урахуванням раніше проведених виплат.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації-різниці в період з 01.03.2018 по 28.08.2019.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 у розмірі 69662 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 88 коп, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить, з урахуванням уточнень до апеляційної скарги, таке в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 у розмірі 69662 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 88 коп, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 скасувати.

В апеляційній скарзі зазначає, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 815/2681/17.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина пґята статті 122 цього Кодексу). У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субґєкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

З огляду на встановлене, слід зробити висновок про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивач не вказав і не підтвердив відповідними доказами про існування обґєктивно непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Щодо зобов`язання нарахування та виплати індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 у розмірі 69662 грн 88 коп. то апелянт зазначає, що суд першої інстанції при ухвалені рішення провів розрахунок різниці грошового забезпечення Позивача, в якому не враховано втрату чинності постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ», яка впливає на визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовця до березня 2018року, а також не враховано роз`яснення Мінсоцполітики від 04.07.2017 № 58/o/66-17 та приклад розрахунку фіксованої суми індексації (індексації-різниці) згідно постанов КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Висновки суду першої інстанції базуються на розрахунку розміру збільшення грошового доходу позивача в березні 2018 року та сумі індексації за березень 2018 року на основі даних архівної довідки № С-299/305 від 14.03.2024 з урахуванням щорічної додаткової грошової винагороди.

Відтак, суд встановив, що розмір збільшення грошового доходу позивача в березні 2018 року становить 572,07 грн.

Проте, суттєвою складовою грошового забезпечення є ЩДГВ (щомісячна додаткова грошова винагорода), виплата якої з 01.03.2018 припинена у зв`язку з втратою чинності постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ», а тому порівняння грошового забезпечення коректне лише без урахування ЩДГВ. Фактично вихідними даними для розрахунку є розміри посадового окладу та окладу за військовим званням (їх порівняння згідно ПКМУ № 704 та № 1294).

Таким чином, зростання грошового забезпечення ОСОБА_1 в абсолютному значенні в березні 2018року складає 4630,18 грн. Як наслідок, зростання грошового забезпечення ОСОБА_1 в березні 2018 року перевищує суму індексації його грошового забезпечення за лютий 2018 року (4463,15 грн.).

Окрім того, суд не взяв до уваги доводи Відповідача, викладені у додаткових поясненнях, в яких зазначалось, що з листопада 2018 року грошове забезпечення Позивача збільшилось до 13 708,40 грн., а в грудні до 13 585,38грн., що відповідно має враховуватись при щомісячних нарахуваннях індексації-різниці при неоднорідності сум.

При цьому, звертає увагу, що у спірний період, а саме з березня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, що додатково виключає взагалі нараховувати і виплачувати індексацію в силу вимог ст. 3, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Вказане підтверджується публічними даними Держстату.

Індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації лише у грудні 2018 року і становив 3,7%, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення Позивача за період з березня 2018 року по вересень 2018 року взагалі немає.

У практиці застосування норм права, до спірних відносин, Верховний Суд на це звертав неодноразову увагу.

Починаючи з грудня 2018 року і до дня виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( 28.09.2019 року) індексація грошового забезпечення Позивачу виплачувалась із врахуванням базового місяця - березень 2018 року.

Дана позиція узгоджена відповідно до листів Департаменту фінансів Міністерства оборони України «Щодо індексації грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» за вих. 248/7939 від 21.11.2018, за вих. 248/2839 від 11.04.2019 та за вих. 248/4787 від 24.06.2019 (додаються).

Отже, судом першої інстанції порушено вимоги законодавства щодо розрахунку грошового забезпечення Позивача, оскільки не були враховані втрата чинності постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 та роз`яснення Мінсоцполітики щодо індексації грошового забезпечення, а також не враховано розміру індексу споживчих цін при якому індексація грошового забезпечення взагалі не відбувається.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 1 від 02.01.2014 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 12 грудня 2013 року № 619, який прибув з в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 на посаду помічника начальника оперативного відділення штабу, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 02.01.2014 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 серпня 2019 року № 182 ОСОБА_1 з 28.08.2019 виключено із списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення.

Із архівної довідки № С-299/305 від 14.03.2024, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що у спірний в межах справи період з 01.01.2016 по 28.08.2019 індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася.

Крім того, вказана довідка не містить інформації про виплату у 2014, 2015, 2016, 2017 та 2018 роках грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Оскільки, як уже зазначалось вище, апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 у розмірі 69662 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 88 коп, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, то відповідно до положень ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції надає оцінку рішенню суду першої інстанції лише в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон України № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановляючи рішення, судом першої інстанції вірно враховано, що згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 9 цього ж Закону грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Абзацом другим ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону № 1282-XII).

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» № 2017-III від 05.10.2000 визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно з ст. 19 цього Закону є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відтак, індексація є складовою грошового забезпечення та підлягає нарахуванню та виплаті військовослужбовцям, зокрема позивачу. Право позивача на нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення не заперечується відповідачем.

З приводу вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 28.08.2019 рік, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (у редакції від 24 лютого 2018 року) (далі - Постанова №704) змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.

У відповідності до пункту 4 Постанови №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14.

Таким чином, цією Постановою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.

Так, пункт 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам (затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, чинної на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено те, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий час.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу позивача та, відповідно, інших складових грошового забезпечення, тобто з квітня 2018 року.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року - 100,0%, в червні 2018 року - 100,0%, в липні 2018 року - 99,3%, в серпні 2018 року - 100,0%, в вересні 2018 року - 101,9%, в жовтні 2018 року - 101,7%.

Отже, величина індексу споживчих цін у період з квітня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищувала передбаченого пунктом 1-1 Порядку №1078 порогу індексації у 103%.

При цьому, колегія суддів ураховує, що відповідно до абзаців 3-5 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Таким чином, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

Подібні висновки Верховний Суд виклав у постанові від 19 травня 2022 року у справі №380/11404/21.

Відтак, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді цього ж року, то позивач набув право на виплату індексації з грудня 2018 року.

Апелянтом в скарзі зазначається, що позивачу виплачувалася індексація за період з грудня 2018 року по 28 серпня 2019року, однак, незрозумілим є, який саме було застосовано базовий місяць.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з грудня 2018 року до 28 серпня 2019 року з урахуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням Постанови №704, якою було змінено посадові оклади в сторону збільшення.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, вказавши, що про право позивача на отримання індексації за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 з огляду на викладене вище.

Враховуючи зазначене вище, та положення п. 4 ч. 1 ст. 245, п. 1, 2 ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації-різниці в період з 01.03.2018 по 28.08.2019 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 у розмірі 69662 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 88 коп, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, а позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, а саме за період з 01.12.2018 по 28.08.2019.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1, 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року по справі № 380/23109/23 скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації-різниці в період з 01.03.2018 по 28.08.2019 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 28.08.2019 у розмірі 69662 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 88 коп, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 скасувати, і в цій частині прийняти нову постанову, якою в цій частині позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації-різниці в період з 01.12.2018 по 28.08.2019.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію-різницю за період з 01.12.2018 по 28.08.2019, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді А.Р. Курилець

О.І. Мікула

повний текст складено 19.08.2024