Справа № 240/13902/21
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2024 року

м. Київ

справа №240/13902/21

адміністративне провадження № К/990/31400/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 у справі №240/13902/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка призвела до ненарахування та невиплати йому з 01.12.2020 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, встановленого ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача провести з 01.12.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеним законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.10.2021, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати із 01.12.2020 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 01.12.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявами (вх. від 15.02.2024, вх. від 20.02.2024) в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, в яких просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати нарахованого підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, за період з 01.12.2020 по 31.05.2022 в сумі 207338,00 грн і щодо нарахування та виплати з 01.02.2024 вказаного підвищення в сумі 3200 грн, а не 13400 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 залишити без задоволення заяви ОСОБА_1 (вх. від 15.02.2024, вх. від 20.02.2024), подані в порядку ст. 383 КАС України.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року - без змін.

Не погодившись з вищевказаними ухвалою суду першої інстанції і постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані рішення.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом приписів частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Правилами частини другої статті 328 КАС України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Варто зауважити, що частиною другою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.

ОСОБА_1 оскаржує постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024, прийняту за наслідками перегляду ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2023, якою його заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України, залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду не включена до переліку судових рішень, передбачених ч. 2 ст. 328 КАС України, тому не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Суд апеляційної інстанції в резолютивній частині постанови від 23.05.2024 помилково роз`яснив учасникам справи, що таке судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку.

За викладених обставин ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України.

Керуючись ст. 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 у справі №240/13902/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій