Справа № 211/3832/24
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/3832/24
Провадження № 2-а/211/32/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши в місті Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження справу ( без виклику сторін ) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за ст. 210-1 ч. 2 КУпАП, штраф 17000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 05 червня 2024 року о 14.00 годин йому по місту проживання працівник поліції приніс повістку без номеру та дати підписання начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про прибуття 05.06.2024 року на 14.05 годину за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що він не може прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 вказаний період з поважної причини, так як вказаний час вже пройшов.

06.06.2024 року відповідно вказаної повістки, він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де звернувся до чергового, який провів його на другий поверх в зал засідання де йому вручили для ознайомлення та підписання Постанову № уп/9066 від 05.06.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка вже була підписана ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_4 .

У вказаній постанові зазначено, що 04.06.2024 року о 15 годині 31 хвилин посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства, військовозобов`язаним (ною), якому (якій) належним чином вручено повістку за місцем роботи ПАТ «АМКР» на прибуття 22.05.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період під час проведення загальної мобілізації. Під час вручення повістки, військовозобов`язаний від отримання та підписання відмовився, даний факт було зафіксовано Актом про відмову від отримання повістки. Будучи належним чином сповіщений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній на вказану в повістці дату та час не прибув (ла) без поважних причин, чим порушив (ла) вимоги абзацу 2 частини 1 та 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Так в подальшому порушував (ла) вимоги законодавства в період з 22.05.2024 року по 04.06.2024 року. Доказів відсутності складу правопорушення не надано, поважні причини неприбуття відсутні. В діях військовозобов`язаного наявний склад адміністративного правопорушення, який підтверджений належним доказами (повістка № 2831 та акт відмови).Н адані пояснення військовозобов`язаним щодо перебування на службі в міжнародній дипломатичній місії народної дипломатії «Європейська Україна» не звільніє останнього від дотримання та виконання обов`язку передбаченого Конституцією України та Законів України. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2024 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 24.02.2024 року й донині діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану, тому за порушення в особливий період Закону України «Про оборону України» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачена адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З даною постановою він не згоден, так як вважає, що порушені його конституційні, процесуальні та матеріальні права, яка є необгрунтованою та не законною з наступних підстав: від отримання повістки для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 22 травня 2024 року не відмовлявся, так як мені ніхто її не вручав і ніколи її не бачив; щодо складання Акту про відмову від отримання повістки призовником / військовозобов`язаним/ резервістом, який підписаний начальником кар`єру №2-біс ОСОБА_5 , начальником ВД №1 в кар`єрі, кар`єру № 2-біс ОСОБА_6 та начальником ВД №2 в кар`єрі, кар`єру №2-біс ОСОБА_7 . Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» Гірничий департамент рудоуправління де, він, працює машиністом бурової установки (помічник) в кар`єрі, перед 22 травня 2024 року, він відпрацював в нічну зміну та їхав до дому на відпочинок, йому на мобільний телефон зателефонував начальник ВД №2 в кар`єрі, кар`єру № 2-біс ОСОБА_7 і повідомив, що на підприємство надійшла повістка від ІНФОРМАЦІЯ_1 , що треба приїхати та отримати її, але він повідомив, що нічної зміни їде додому і не сможе її отримати, також повідомив, що коли після вихідного вийду на роботу то її отримає. Через деякий час йому на ВАЙБЕР в мобільному телефоні надісланий від ОСОБА_7 , складений вищевказаними особами копію Акту про відмову від отримання повістки призовником / військовозобов`язаним/ резервістом, де вказано, що на виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 №495 від 15.05.24 року складений акт про те, що призовник / військовозобов`язаний/ резервіст - Машиніст бурової установки (помічник) в кар`єрі ОСОБА_1 відмови вся від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі того, що він знаходиться на службі в міжнародній дипломатичній місії народної дипломатії «Європейська Україна»; його не було повідомлено про час і дату розгляду вказаної адміністративної справи.

19.05.2024 року набрали чинності зміни до ст. ст. 210 та 210-1 КпАП України.

Просить суд визнати дії ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_4 - протиправними. Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_4 № уп/9066 від 05 червня 2024 року про накладення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 гривень скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП-за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.07.2024 року від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст. 229 ч. 4 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Постановою № уп/9066 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.06.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. У вигляді штрафу, в розмірі 17000 грн., за те, що 04.06.2024 року о 15 годині 31 хвилин посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства, військовозобов`язаним (ною), якому (якій) належним чином вручено повістку за місцем роботи ПАТ «АМКР» на прибуття 22.05.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період під час проведення загальної мобілізації. Під час вручення повістки, військовозобов`язаний від отримання та підписання відмовився, даний факт було зафіксовано Актом про відмову від отримання повістки. Будучи належним чином сповіщений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній на вказану в повістці дату та час не прибув (ла) без поважних причин, чим порушив (ла) вимоги абзацу 2 частини 1 та 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Так в подальшому порушував (ла) вимоги законодавства в період з 22.05.2024 року по 04.06.2024 року. Доказів відсутності складу правопорушення не надано, поважні причини неприбуття відсутні. В діях військовозобов`язаного наявний склад адміністративного правопорушення, який підтверджений належним доказами (повістка № 2831 та акт відмови). Надані пояснення військовозобов`язаним щодо перебування на службі в міжнародній дипломатичній місії народної дипломатії «Європейська Україна» не звільніє останнього від дотримання та виконання обов`язку передбаченого Конституцією України та Законів України. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2024 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 24.02.2024 року й донині діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану, тому за порушення в особливий період Закону України «Про оборону України» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1036/24 від 04.06.2024 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України № 64/2022 « Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 р., в порушення вимог Закону України « Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період під час проведення загальної мобілізації на 22.05.2024, зміст повістки доведено, про відмову від підпису складено акт, без поважних на те причин, порушивши тим самим зобов`язання покладені на нього вищезазначеними нормами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Під час розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема право на правову допомогу, про що стоїть його особистий підпис.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ( ч. 2 ст. 210-1 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП в редакції від 09.05.2024 р. набула законної сили 19.05.2024 р. на підставі Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію « від 09.05.2024 р.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 04.06.2024 р., тобто після набуття законної сили вказаного вище Закону , об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП містить таку ознаку як повторність.

Відповідно до п. 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із п. 9 Положення № 154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Положеннями ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм ч. 1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що згідно протоколу та оскаржуваної постанови відповідачем в приміщенні РТЦК від 05.06.2024 р. встановлено факт неприбуття позивача по повістці за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин 22.05.2024 р.

Проте, при прийнятті постанови посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 не враховано, що Законом від 09.05.2024 р. ч. 2 ст. 210-1 КУпАп викладена в новій редакції, відповідно до якої для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП необхідним є встановлення такої кваліфікуючої ознаки як повторність, тобто протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, або вчинення такого порушення в особливий період.

Спірна постанова не містить зазначення кваліфікуючої ознаки дій особи, яка притягається до відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а саме повторність або вчинення порушення в особливий період та не надано доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки.

Таких доказів не надано представником відповідача в судове засідання.

Отже зміст оскаржуваної постанови унеможливлює визначення повного складу правопорушення та чіткої кваліфікації правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої: «постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень».

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З наведених вище вимог щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що такі обов`язково повинні містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом, рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд не встановлює інші фактичні обставини та не надає оцінку наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, оскільки така оцінка первинно має бути надана суб`єктом притягнення та накладення адміністративного стягнення в межах належної адміністративної процедури, що визначена ст. 268, 279 КУпАП.

Оскільки відповідачем не в повній мірі встановлено дійсні обставини поведінки позивача як військовозобов`язаного в особливий період (в оскаржуваній постанові належним чином не описано об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, яке ставиться у вину позивачу), що призвело до порушень прав позивача, викладених у ст. 268 КУпАП, не надано доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки як повторність, суд вважає, що відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.210 -1 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.06.2024 року, винесену Тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).

аким чином суд приходить до висновку, що сплачений позивачем під час подання позовної заяви судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247,251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_4 - протиправними.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_4 № уп/9066 від 05 червня 2024 року про накладення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП-за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів з дня його підписання суддею або протягом десяти днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом десяти днів з дня його підписання суддею або протягом десяти днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя: Н. О. Сарат