Справа № 520/12583/24
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

19 серпня 2024 року Справа № 520/12583/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо не присвоєння ОСОБА_1 одночасно з призовом на військову службу під час мобілізації військового звання «штаб-сержант», зобов`язати військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 присвоїти ОСОБА_1 військове звання «штаб - сержант» з моменту призову на військову службу під час мобілізації, з 27.02.2022;

- визнати протиправними дії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо зазначення військового звання ОСОБА_1 : в наказі від 27.02.2022 № 36 - «сержант»; в наказах від 22.02.2024 № 56, від 30.03.2024 № 95 - «прапорщик»; в наказі від 13.02.2024 № 28-РС - «сержант», зобов`язати військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 внести зміни до вказаних наказів в частині зазначення військового звання ОСОБА_1 «штаб-сержант»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо непроведення відповідного перерахунку та невиплати всіх сум грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основні, додаткові види грошового забезпечення та премія) у розмірі 195583,22грн; грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2024 роки - 290603,65грн; грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік - 26882,75грн; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні з військової служби згідно довідки за встановленою формою до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178; індексацію грошового забезпечення за 2022 та 2024 роки; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, починаючи з 22.02.2024 до моменту проведення фактичного розрахунку;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не видачі ОСОБА_1 довідки згідно з додатком 6 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку згідно з додатком 6 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не складання та не видачі ОСОБА_1 уточненої (виправленої) довідки про розміри його грошового забезпечення, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри його грошового забезпечення за весь час проходження військової служби.

Ухвалою від 20.05.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі.

Військовою частиною НОМЕР_1 подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач пропустив строк для звернення з адміністративним позовом до суду.

В період з 24.07.2024 по 16.08.2024 суддя Рубан В.В. перебувала на лікарняному.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що заява про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Разом із тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX), адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Так, відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 року у справі №260/3564/22.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 240, ст. 248 КАСУкраїни, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Рубан В.В.