Справа № 620/6954/23
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 серпня 2024 року Чернігів Справа № 620/6954/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду клопотання позивача від 29.07.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 620/6954/23.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі № 620/6954/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі № 620/6954/23 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 набрало законної сили 23.10.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112782198).

05.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 в частині складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із застосуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які не відповідають нормам законодавства та резолютивної частини рішення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скерувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оновлену довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, із включенням до складу грошового забезпечення відомостей про оновлені розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби та виконання особливо важливих завдань, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, та премії, обчислених до посадового окладу у розмірі 11170 грн та окладу за військовим званням у розмірі 2250 грн, встановлених за рішенням суду;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у 10-дений строк повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про вжити заході щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статей 14, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, та вжити заходів щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 у повному обсязі.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 у справі № 620/6954/23 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача та встановлення заходів судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року про повернення заяви про встановлення судового контролю без розгляду скасовано. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю від 05 січня 2024 року.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі № 620/6954/23 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні відмовлено. Призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача та встановлення заходів судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 620/6954/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Запропоновано ІНФОРМАЦІЯ_1 до 03.05.2024 подати до суду пояснення на заяву.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 у справі № 620/6954/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі № 620/6954/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23, щодо складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії обчислених із застосуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2018, а не станом на 01.01.2023. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 у 10-дений строк з дня отримання даної постанови подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 у повному обсязі з урахуванням висновків даної постанови. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в іншій частині.

12.07.2024 через систему «Електронний суд» від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання ухвали суду від 12.07.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто без розгляду.

29.07.2024 від позивача надійшло клопотання, у якому просить:

визнати порушення ІНФОРМАЦІЯ_2 вимог статті 382 КАС України, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №620/6954/23 в частини не подання у 10-дений строк з часу ії отримання до Чернігівського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 у повному обсязі з урахуванням висновків постанови апеляційного суду та доказів надсилання копії звіту позивачу у справі;

встановити новий 7 - денний строк на подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 у повному обсязі з урахуванням висновків постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №620/6954/23;

попередити керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, про накладання штрафу, у випадку невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 з урахуванням висновків постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №620/6954/23;

визнати зловживанням процесуальними правами та обов`язками ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не втілення заходів судового контролю згідно статті 382 КАС України на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №620/6954/23 в частини не подання звіту до Чернігівського окружного адміністративного суду;

заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.07.2024 про виконання ухвали суду повернути відповідачу без розгляду.

Перевіривши вказане клопотання, суд враховує таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

У постанові від 3 квітня 2019 року у справі №820/4261/18 Верховний Суд встановив необхідність існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з цим, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору мають дослідити характер правовідносин, що виникли між сторонами та звертати увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення. Порушенням норм процесуального права є незастосування спеціальних правових норм, передбачених у статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, як встановлено судом раніше, 12.07.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024.

Однак, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання ухвали суду від 12.07.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто без розгляду.

Встановлюючи постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 контроль за виконанням судового рішення суд зазначив, що відповідач належним чином не виконав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23, що свідчить про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинених на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23.

У зв`язку із наведеним наявні підстави для вжиття заходів судового контролю за виконанням вказаного рішення з метою забезпечення належного та повного виконання зазначеного судового рішення.

З урахуванням наведених обставин справи, характеру спірних правовідносин, суд вважає за необхідне встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/6954/23 п`ятнадцять днів з дня отримання даної ухвали.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 (справа №560/523/19) зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, на підставі частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі, з одночасним попередженням про відповідальність керівника суб`єкта владних повноважень за повторне невиконання рішення суду.

Суд наголошує, що невиконання судового рішення тягне за собою кримінальну, адміністративну, цивільну, дисциплінарну відповідальність та застосування штрафних санкцій.

Кримінальна відповідальність настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, а також умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України (стаття 382 Кримінального кодексу України).

Адміністративна відповідальність настає за залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду( стаття 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Цивільна відповідальність настає за завдання шкоди невиконанням судового рішення, тобто шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування (стаття 1173 Цивільного кодексу України), відшкодовується за загальними правила ми, встановленими цивільним законодавством України.

Дисциплінарна відповідальність настає за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, а також за вчинок, який порочить особу як державного службовця або дискредитує заклад, установу, підприємство чи державний орган, в якому особа працює, в тому числі й за невиконання судових рішень.

Враховуючи наведене, та зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вимог статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконується постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 та Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі № 620/466/23, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду п`ятнадцять днів з дня отримання даної ухвали.

Керуючись статтями 241-243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 від 29.07.2024 задовольнити частково.

Встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 620/6954/23 п`ятнадцять днів з дня отримання даної ухвали.

Попередити ІНФОРМАЦІЯ_2 про можливість накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, передбаченого частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повторного невиконання рішення суду.

У задоволенні решти клопотання ОСОБА_1 від 29.07.2024 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено 19.08.2024.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА