Справа № 320/14525/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кобаля М.І., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.01.2023 №27 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідок про заробітну плату б/н за періоди роботи у зоні відчуження з 30.10.1986 по 31.10.1986, з 01.11.1986 по 06.11.1986, з 10.11.1986 по 21.11.1986;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, починаючи з 01.01.2023, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, та відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі довідок про заробітну плату б/н за періоди роботи у зоні відчуження з 30.10.1986 по 31.10.1986, з 01.11.1986 по 06.11.1986, з 10.11.1986 по 21.11.1986, виданих відкритим акціонерним товариством "Рокитнорайагрохім" та довідки №283 від 24.12.1992 про виплату додаткової заробітної плати, виданої Рокитнянським міжрайонним виробничим об`єднанням по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія", з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.01.2023 №27 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки №283 від 24.12.1992 про виплату додаткової заробітної плати, виданої Рокитнянським міжрайонним виробничим об`єднанням по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" за періоди роботи у зоні відчуження період з 30.10.1986 р. по 06.11.1986 р. та з 10.11.1986 р. по 21.11.1986 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, починаючи з 01.01.2023, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, та відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі довідки №283 від 24.12.1992 про виплату додаткової заробітної плати, виданої Рокитнянським міжрайонним виробничим об`єднанням по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" за періоди роботи у зоні відчуження період з 30.10.1986 р. по 06.11.1986 р. та з 10.11.1986 р. по 21.11.1986 року, з урахуванням вже виплачених сум;

- в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21.10.2021 Київською облдержадміністрацією ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1, серії НОМЕР_1 .

13 січня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії, з урахуванням заробітної плати як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р. До заяви було додано копію: паспорту, заяви б/н; рішення суду від 09.09.1993 року; довідки № 283, 255, 249, 1312, 279, видані Рокитнянським міжрайонним виробничим об`єднанням по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.01.2023 № 27 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, так як за матеріалами електронної пенсійної справи відсутні довідки про заробітну плату, отриману за дні роботи в зоні відчуження, які підтверджені первинними документами.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції за захистом порушених прав та інтересів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, мотивував своє рішення тим, що вказані позовні вимоги є обґрунтовані, у зв`язку із чим наявні правові підстави для їх задоволення.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 10 Закону № 796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.

Згідно з ч. 4ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 №560/3499/18.

Отже, підставою для здійснення перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про заробітну плату, відомості у якій підтверджуються первинними документами.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, позивачем, з метою перерахунку його пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 30.10.1986 року по 06.11.1986 року та за період з 10.11.1986 року по 21.11.1986 року надано до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області довідку Рокитнянського міжрайонного виробничого об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" від 24.12.1992 р. № 283, згідно якої позивачу за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за місцем основної роботи в Рокитнянській "Райсільгоспхімії" було виплачено додаткову заробітну плату у підвищеному розмірі, відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року за № 207-7, згідно спільного листа Мінпраці України від 29.10.92 № 09-3751, Мінчорнобилю України від 29.10.92 р. № 1082/Зк, Мінфіну України від 29.10.92 № 13- 412/308, за роботу в населеному пункті, селі Мартиновичі, а саме: в період з 30.10.1986 по 06.11.1986 - виплачено 20 крб. 40 коп, коефіцієнт 25 % (1,4); в період з 10.11.1986 по 21.11.1986 - виплачено 30 крб. 07 коп, коефіцієнт 25 % (1,4).

Додатково на підтвердження вказаного позивачем було надано довідки Рокитнянського міжрайонного виробничого об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" № 255 від 24.10.1991 та № 249 від 18.10.1991, якими встановлено, що позивач дійсно працював у Рокитнянській міжрайсільгоспхімії і був відряджений для роботи у Поліський район, с. Мартиновичі.

Вказаний факт також підтверджується записами у трудовій книжці (запис №24) позивача.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що факт перебування позивача в зоні відчуження в селі Весняне Поліського району Київської області в період з 30.10.1986 по 06.11.1986 та з 10.11.1986 по 21.11.1986 також встановлено рішенням Рокитнянського районного народного суду Київської області від 09 вересня 1993 року.

Крім того, довідка Рокитнянського міжрайонного виробничого об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" від 24.12.1992 р. № 283 не оскаржувалась, є діючою та оформленою на підставі первинних документів.

Отже, позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, викладена в рішенні від 20.01.2023 № 27 щодо непідтвердження довідки первинними документами є необґрунтованою.

Згідно з абз. 4 ст. 15 Закону України №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено наказом Міністерства соціального захисту населення України від 12.10.2012 №644.

При цьому, відповідно до пункту 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тотожні повноваження територіальних органів Пенсійного фонду України визначені у ст. 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Однак, доказів того, що на виконання даних повноважень відповідачами направлялись запити про надання підтверджуючих документів, останніми не надано.

Таким чином, наведене вище у своїй сукупності є підставою для висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.01.2023 №27 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки №283 від 24.12.1992 про виплату додаткової заробітної плати, виданої Рокитнянським міжрайонним виробничим об`єднанням по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" за періоди роботи у зоні відчуження період з 30.10.1986 по 06.11.1986 та з 10.11.1986 по 21.11.1986, у зв`язку з чим вказане рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню, що вірно було зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Також, колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд приходить до переконання про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу роботи вказаний період, а також здійснити перерахунок пенсії позивача у зв`язку із зарахуванням вказаного періоду до страхового стажу позивача.

Таким чином, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно відмовило у задоволені заяви позивача про здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, починаючи з 01.01.2023, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, та відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі довідки №283 від 24.12.1992 про виплату додаткової заробітної плати, виданої Рокитнянським міжрайонним виробничим об`єднанням по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" за періоди роботи у зоні відчуження період з 30.10.1986 по 06.11.1986 та з 10.11.1986 по 21.11.1986, з урахуванням вже виплачених сум.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вказаних вище позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зауважує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому до уваги не приймаються.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кобаль М.І.

Оксененко О.М.