Справа № 600/2858/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2858/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 щодо видачі наказу про мобілізацію ОСОБА_1 та скасувати його.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.07.2024 року вказаний адміністративний позов залишено без руху. Підставами для залишення позовної заяви без руху було те, що позивачем не дотримано п.2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11 ч.5 ст. 160 КАС України.

Так, 15.07.2024 року від позивача на адресу суду надійшов адміністративний позов у новій редакції, у якій позивач просить :

- визнати протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 щодо організації та проведення заходів по мобілізації ОСОБА_1 , що призвело до видачі Наказу №62 від 31.05.2024 р та скасувати його.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.07.2024 року вказаний адміністративний позов залишено без руху. Підставами для залишення позовної заяви без руху було те, що позивачем не дотримано п. 4, 5, 6, 7, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Копію вказаної ухвали, представник позивача отримав 16.07.2024 р., що підтверджується довідкою про отримання електронного листа.

Суд звертає увагу, що у своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. Однак поки що не обов`язкове.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, мессенджерами.

Такі дії, хоч і не передбачені процесуальним законом, але мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи. Отже, правова мета досягається, але в інший спосіб, який не передбачений законом.

Ключовим є не спосіб їх вчинення (надсилання чи не надсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення.

Презумпцію обізнаності слід застосовувати і до випадків інформування учасника справи про судове рішення альтернативними способами повідомлення.

Можливість інформування учасників справи про судове провадження альтернативними засобами комунікації (тобто не рекомендованим листом і не на офіційну електронну адресу) прямо передбачено законом. Зокрема, відповідно до статті 129 КАС України за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Отже, якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з презумпції обізнаності: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Отже, презумпція обізнаності покладає на учасника справи обов`язок довести незнання про повідомлення, надіслане судом.

Рада суддів України неодноразово (востаннє рішенням № 26 від 06.08.2022) закликала суди та учасників процесу використовувати більш ощадливі методи роботи, користуватися перевагами дистанційного та електронного судочинства. В умовах війни кожна заощаджена гривня - вклад у перемогу. Це вже питання не лише грошей, а й національної безпеки.

Суди, які виконуючи рекомендації Ради суддів України, в умовах відсутності фінансування добросовісно застосовують альтернативні способи комунікації, запропоновані учасниками справи, не можуть вважатися такими, що діють неправомірно.

Вказане відповідає висновкам викладених Верховним судом в ухвалі від 17.11.2022 по справі № К/9901/30825/21.

Зазначені обставини, на думку суду свідчать про те, що представник позивача не міг не знати про ухвалу суду.

Останній день для усунення недоліків позову припадає на 23.07.2024, проте у встановлений судом термін, недоліки позовної заяви виправлені не були.

Станом на 20.08.2024 до суду не надходило жодних документів на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 16.07.2024. Також від позивача або його представника до суду не надходило заяв та клопотань про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не приведено позовну заяву у відповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України. При цьому, строк на усунення недоліків, визначених в ухвалі від 16.07.2024 р. закінчився.

У відповідності до ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

2.Роз`яснити, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич