Справа № 200/2265/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року справа №200/2265/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Сіваченка І.В., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у справі № 200/2265/24 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати частини пенсії по інвалідності, не виплаченої з 1 березня 2022 року по теперішній час, нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в сумі 38 653,30 грн; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу виплату частини пенсії по інвалідності, не виплаченої з 1 березня 2022 року по теперішній час, нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в сумі 38 653,30 грн; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови позивачу у нараховані компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії з 1 березня 2022 року по день фактичної виплати компенсації; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2023 року по справі № 200/2007/23, відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за весь час затримки виплати по день фактичної виплати пенсії, в сумі 3 685,09 грн (а.с. 1-5).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом при вирішенні питання про відкриття провадження по справі, ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати позивачу частини пенсії по інвалідності з 1 березня 2022 року, нарахованої в сумі 38 653,30 грн, та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу виплату частини пенсії по інвалідності, не виплаченої з 1 березня 2022 року, нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в сумі 38 653,30 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року прийнято до провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині позовних вимог про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови позивачу у нараховані компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, з 1 березня 2022 року по день фактичної виплати компенсації; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2023 року по справі № 200/2007/23, відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати пенсії в сумі 3685,09 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що використане у ст. 3 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон № 2050-ІІІ) та п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159), формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону №2050, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

У постановах та ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 червня 2023 року по справі №460/786/20; від 27 липня 2022 року по справі № 460/783/20; від 18 серпня 2023 року по справі № 460/4166/20; від 21 серпня 2023 року по справі №460/6767/20; від 12 лютого 2019 року по справі №814/1428/18; від 09 серпня 2022 року по справі № 460/4765/20; від 05 липня 2022 року по справі №420/7633/20; від 01 травня 2024 року по справі № 280/978/23; від 02 травня 2024 року по справі №120/8976/23; від 16 травня 2024 року по справі № 600/341/23-а; від 10 серпня 2023 року по справі №160/4874/20; від 31 травня 2024 року по справі №160/4874/20, суди дійшли висновку, що відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що , виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу, право на компенсацію Позивач набуває в момент отримання доходу Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року по справі №200/3591/23, в постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року у справі №140/862/19, від 24 січня 2023 року у справі 200/10176/19-а.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року по справі №200/2007/23 у жовтні 2023 року проведено перерахунок пенсії Позивачу з 01 лютого 2022 року з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 гривень. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення №200/3324/22, з урахуванням виплачених сум, за період з 01 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року склала 38653 гривні 30 копійок.

Виплата згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року по справі №200/2007/23 за період з 01 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року у сумі 38653 гривні 30 копійок на даний час не проведена.

Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена 2 група інвалідності (безстроково).

Позивач перебуває на обліку у відповідача та є одержувачем пенсії по інвалідності, призначеної з 10 червня 1998 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року (пенсійна справа N/A - 23742 (МВС) (а.с. 35-45).

Відповідно до протоколу від 1 січня 2006 року за пенсійною справою № N/A - 23742 (МВС) пенсія позивачу розрахована виходячи із розміру 60% грошового забезпечення, причина звільнення: 10 червня 1998 року за ст. 65-А п. у відставку за станом здоров`я, загальний розмір пенсії 828,52 грн (а.с. 39).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2023 року по справі № 200/2007/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 1 лютого 2022 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з 1 лютого 2022 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2022 року, яке набрало законної сили 10 жовтня 2023 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було здійснено розрахунок доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 за період з лютого 2022 року по жовтень 2023 року, за наслідком якого розмір цієї доплати склав 38 653,30 грн (а.с. 47).

Листом від 3 квітня 2024 року (вих. №7631-5518/М-02/8-0500/24), направленим позивачу у відповідь на її звернення від 7 березня 2024 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, шо рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2023 року по справі № 200/2007/23, яке набрало законної сили 10 жовтня 2023 року, Головним управлінням виконані в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішеннями суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили відповідно до п. 7 Постанови № 35-1; на теперішній час Пенсійним фондом України виділено коштів на виконання рішень суду, по яким не проведено виплату заборгованості суми пенсії за окремою бюджетною програмою, та які набрали законної сили по 20 вересня 2020 року. У зв`язку із наведеним, виплата коштів на виконання рішення суду позивачу буде проводитись в межах бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (а.с. 12).

30 квітня 2024 року (вих. № 0500-0508-5/43072) відповідач направив Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та послуг та Фінансово-економічному департаменту Пенсійного фонду України лист, яким повідомив про наявність в Реєстрі судових рішень облікованих рішень суду про зобов`язання здійснити перерахунок, нарахування, поновлення та виплату пенсій (у тому числі внутрішньо-переміщеним особам), призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 № 2262-ХІІ по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) разом із Переліком рішень суду, по яких нарахована сума боргу, що потребує додаткового фінансування, в тому числі по справі № 200/2007/23 від 10 жовтня 2023 року на суму 38 653,30 грн. У листі також зазначено, що невиконання рішень суду, які набрали законної сили призводить до відкриття органами державної виконавчої служби виконавчих проваджень з застосуванням штрафів до Головного управління та направленню повідомлень про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішень суду згідно ст. 382 Кримінального Кодексу України, встановлення судового контролю, звернень до правоохоронних органів, прокуратури; у зв`язку із чим управління просить вирішити питання виділення коштів на фінансування за означеними рішеннями, які набрали законної сили (а.с. 46-47).

Нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 200/10421/21 сума заборгованості з пенсії (доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713) за період з лютого 2022 року по жовтень 2023 року в сумі 38 653,30 грн станом на час розгляду даної справи позивачу не сплачена.

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив їй нараховану на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 200/10421/21 доплату до пенсії за період з лютого 2022 року по жовтень 2023 року у загальному розмірі 38 653,30 грн та не виплатив компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із не виплатою у встановлений законом строк зазначеної доплати, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи виплата позивачу пенсії на виконання зазначеного рішення не відбулась, позовні вимоги позивача є передчасними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

При нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід керуватися Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Стаття 1 Закону № 2050-III визначає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

У відповідності до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 даного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, з аналізу норм Закону № 2050-III та Порядку №159 вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) наявні порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) відбулася затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої Законом № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу, який не має разовий характер, проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, за змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

При цьому, використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2017 року (справа №521/940/17).

Також колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року справа №560/8194/20 вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2021,17.11.2021, 27.07.2022, 11.05.2023 (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20,460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулювати такі висновки:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Таким чином, за змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Як встановлено судами, нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 200/10421/21 сума заборгованості з пенсії (доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713) за період з лютого 2022 року по жовтень 2023 року в сумі 38653,30 грн станом на час звернення позивача з позовом та розгляду справи, позивачу не сплачена.

Позивач та відповідач підтверджують не виплату пенсії позивачу. Отже, відповідні суми, які підлягають виплаті позивачу, не виплачені.

Колегія суддів наголошує, що виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу ( заборгованості з пенсії), отже, до виплати належних особі сум пенсії за рішенням суду, відсутня протиправність в діях відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсаційних виплат.

З огляду на викладене, ці вимоги є передчасними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2020 у справі №200/10820/19-а, від 18.09.2018 у справі № 522/535/17, №818/1429/17 від 25.04.2019 та у справі №818/1393/17 від 12.11.2019, від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 року у справі № 220/11292/19-а, від 21 січня 2021 року у справі №160/35/20; від 21 грудня 2020 року у справі №520/2226/19; від 11 грудня 2020 року у справі № 200/10820/19-а, від 18 травня 2023 року у справі № 200/14129/19-а, від 20 квітня 2023 року у справі № 200/11746/19-а, від 24 січня 2023 року у справі № 200/10176/19-а, від 02 квітня 2024 року справа №560/8194/20, від 27 червня 2024 року у справі № 520/17342/18, від 31 липня 2024 року у справі №480/1704/19.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 р. у справі № 200/2265/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 р. у справі № 200/2265/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко