Справа № 400/11607/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 р. № 400/11607/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним та скасування наказу від 17.05.2022 № 290 в частині; визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач з позовними вимогами про:

- визнання протиправним та скасування п.п. 37, 38 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 290 від 17.05.2022 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани» та позбавлення 20% премії за травень 2022 року;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію у розмірі 20% посадового окладу за травень 2022 року;

- визнання протиправною бездіяльності військової частин НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 в повному обсязі 100 000 грн на місяць за період служби з 01.03.2022 року по 31.03.202 року та з 01.04.2022 року по 31.04.2022 року;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 в повному обсязі 100 000 грн на місяць за період служби з 01.03.2022 року по 31.03.202 року та з 01.04.2022 року по 31.04.2022 року;

- визнання протиправною бездіяльності військової частин НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 в розмірі 30 000 грн на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 в розмірі 30 000 грн на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати надбавки за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу з урахування окладу за військовим (спеціальним) званням;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу з урахування окладу за військовим (спеціальним) званням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.02.2022 р. позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 і його було направлено до 124 бригади 192 батальйону сил Херсонської ТРО. Під час бою 24.02.2022 року зв`язок з керівництвом 124 бригади НОМЕР_2 батальйону сил Херсонської ТРО був втрачений, ЗСУ відступали, таким чином, Позивач разом з сімома військовослужбовцями НОМЕР_3 бригади опинилися у місці дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 . Згодом, 06.05.2022 р. позивачу стало відомо, що їх зарахували до в/ч НОМЕР_1 . Оголошення наказу про зарахування до особового складу в/ч НОМЕР_1 викликало заперечення у ОСОБА_1 та інших його побратимів, оскільки вони не писали рапорти для такого зарахування та не направлялися до цієї частини ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони вважали себе військовослужбовцями в/ч НОМЕР_4 , тимчасово відрядженими до в/ч НОМЕР_1 . На підтвердження цього факту Позивач зазначає, що їх військові квітки були втрачені керівництвом ТРО м. Херсона при відступі, а зброя отримана була саме у в/ч НОМЕР_4 . Ані форму, ані матеріальне забезпечення від в/ч НОМЕР_1 Позивач не отримував.

Позивач зазначає, що з 25.02.2022р. до 04.05.2022р. він безпосередньо на лінії зіткнення був задіяний у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та надалі ніс службу в зоні активних бойових дій - у Миколаївській та Херсонській областях, жодного разу від виконання свого обов`язку не ухилявся, натомість вимагав належного оформлення військово-облікових документів та забезпечення мінімальних прав, гарантованих законами та Конституцією України.

Позивач вказує на те, що питання про повернення його до в/ч НОМЕР_4 та оформлення військово-облікових документів належним чином тривалий час не було вирішено. При цьому, позивача було позбавлено додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000 грн щомісячно за червень, липень, вересень 2022 року, а також відповідач виплачував йому додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн на місяць не в повному розмірі у період служби за березень-квітень 2022 року.

Крім того, оскільки до січня 2023 року у Відповідача були відсутні будь-які військово-облікові документи на сержанта ОСОБА_1 , та в/ч НОМЕР_1 не вживала ніяких дій щодо відновлення документів ОСОБА_1 та його побратимів, відповідач протиправно не нараховував та не виплачував Позивачеві надбавку за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу у період служби з 24.02.22 по 31.12.2022 року.

Згодом Позивач дізнався, що відносно нього та його побратимів було проведено службове розслідування за фактом невиконання Наказу командира, за результатами якого його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді «Суворої догани» та позбавлено його премії у розмірі 20% за травень 2022 року.

Позивач вважає, що Наказ № 290 від 17.05.2022 року (п.п. 37, 38) належить скасуванню, оскільки прийнятий всупереч висновкам Службового розслідування. Позивач наголошує, що відносно нього службове розслідування взагалі не проводилося, його дії як військовослужбовця не були предметом розгляду дисциплінарною комісії, Позивача не опитували під час проведення Службового розслідування. Акт службового розслідування не містить жодних даних, в чому саме полягає дисциплінарний проступок ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

21.09.2023 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 55-56).

19.02.2024 року та 13.03.2024 року від Відповідача надійшли Відзиви на позовну заяву (а. с. 78-81, 102-106) Де представник відповідача зазначив, що не згоден із заявленими позовними вимогами, вважає, що позов є безпідставний та не належить задоволенню.

Під час судового розгляду справи судом двічі виносилися Ухвали про витребування доказів 15.04.2022 року та 04.07.2024 року.

На Ухвалу суду від 15.04.2024 року «Про витребування доказів» Відповідач 23.04.2024 року (а. с. 124) надав відповідь, що ніяких документів, Наказів, бойових розпоряджень, тощо не збереглося через пряме влучання ракети в штаб в/ч НОМЕР_1 .

Надана 31.07.2024 року Відповідачем відповідь на Ухвалу суду від 04.07.2024 року не містить витребуваних судом доказів та інформації.

31.07.2204 року від сторін надійшли клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Вислухав у судовому засіданні позицію сторін та показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено:

З 24.02.2022 року по 30.03.2023 року ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 47 від 24.02.2022 року.

05.05.2022 року Командиром в/ч НОМЕР_1 прийнято Наказ № 552 про призначення службового розслідування за фактом відмови військовослужбовцями (в тому числі ОСОБА_1 ) виконання наказу Командира військової частини від 05.05.2022 року (а. с. 212-213).

За результатами проведено службового розслідування заступником командира в/ч НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 було складено Акт службового розслідування (вхід. № 2641 від 10.06.2022 року), де у п. 37 розділу 5 Акту було запропоновано особою, що проводила службове розслідування, згідно з п. «в» ст. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ сержанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити «Сувору догану» за порушення ст.ст.11,12,14,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1,2,3,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ (а. с. 198-210).

Виходячи з тексту Акту перевірки, судом з`ясовано, що дії сержанта ОСОБА_1 не були предметом перевірки службового розслідування та в Акті службового розслідування в розділах 2,3,4 про сержанта ОСОБА_1 не згадується, його дії (правомірні чи неправомірні) не досліджуються та не описуються в Акті службового розслідування, відсутні також відомості про те, що сержант ОСОБА_1 відмовлявся виконувати Наказ командира військової частини від 05.05.2022 року, не встановлено й не знайшло свого відображення в Акті службового розслідування ступінь провини сержанта ОСОБА_1

17.05.2022 року за результатами проведено службового розслідування командиром в/ч НОМЕР_1 прийнято Наказ № 290, де у п.37 зазначено:

«у зв`язку з порушенням вимог статей 11,12,13,14,16,127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статей 1,2,3,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, сержанта за призивом ОСОБА_1 згідно пункту «в» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ та керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту ЗСУ притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити «Сувору догану».

Пунктом 38 наказу № 290 від 17.05.2022 року визначено:

«Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику служби військової частини НОМЕР_1 на підставі Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 269 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деким іншим особам» на підставі п. 4 розділу ХVІ позбавити премії військовослужбовця військової служби за призивом, бойового медика взводу зенітного артилерійського взводу 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 за травень місяць 2022 року у розмірі 20 відсотків» (а. с. 186-197).

Слід зауважити, що в описовій частині Наказу № 290 від 17.05.2022 року про сержанта ОСОБА_1 не згадується та лише у резолютивній частині Наказу № 290 (п.37, 38) на ОСОБА_1 накладено стягнення та позбавлено премії за травень 2022 року у розмірі 20%.

Як вбачається з Довідки про грошове забезпечення сержанта ОСОБА_1 від 21.06.2023 року № 64214264 у травні 2022 року йому фактично виплачено премію в розмірі 233% від посадового окладу у розмірі 6984 грн (а. с. 13).

Вирішуючи питання про правомірність притягнення сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, суд виходить з наступного,

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Статут).

Так, відповідно до ст. 45 Статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

З огляду на зміст ст. 119 Статуту командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).

На підставі п. «в» ст. 48 Статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, сувора догана.

Разом з тим, згідно ч. 2 ч. розділу ІІ Статуту службове розслідування не призначається якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребували додаткового встановлення (уточнення).

Відповідач зазначив, що службове розслідування не проводилося.

Суд не може вважати оскаржуваний наказ обґрунтованим, оскільки з його змісту неможливо встановити суть допущеного позивачем порушення, чи було встановлено причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступінь вини позивача. Вина позивача у вчиненні дисциплінарного правопорушення відповідачем узагалі не доведена, в Акті службового розслідування дії вчинення та/або не вчинення сержантом ОСОБА_1 взагалі не досліджувалися. ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування не надав ніяких пояснень, його не було ознайомлено ні з Наказом № 522 про призначення службового розслідування, ні з наказом № 290 від 17.05.2022 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В оскаржуваному Наказі № 290 також не зазначено, в чому саме полягає дисциплінарний проступок сержанта ОСОБА_1 .

Відповідачем не доведено, що позиція позивача була заслухана під час проведення службового розслідування. Відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 ознайомлений з Наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності (з оскаржуваним наказом).

Встановлені у справі обставини у своїй сукупності свідчать про порушення Відповідачем порядку проведення службового розслідування, а як наслідок, обґрунтованість позовних вимог позивача в частині скасування п.37, 38 Наказу № 290 від 17.05.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Скасовуючи п. 38 Наказу № 290 від 17.05.2022 року, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог в прядку ст. 9 КАС України та обрати ефективний шлях захисту порушеного права, а саме: «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію у розмірі 20% посадового окладу за травень 2022 року, що становить 2478, 20 грн.».

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів законності оскаржуваного позивачем наказу, що має наслідком задоволення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частин НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати надбавки за вислугу років сержанту ОСОБА_1 за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу з урахування окладу за військовим (спеціальним) званням, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до позиції представника відповідача, викладеної в судовому засіданні 23.04.2024 року, та Довідки про грошове забезпечення Позивача від 21.06.2023 року № 64214264 (а. с. 13), судом встановлено, що надбавка за вислугу років сержанту ОСОБА_1 за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу з урахування окладу за військовим (спеціальним) званням не виплачувалася, оскільки Відповідач не мав військово-облікових документів Позивача (військовий квиток, послужний список).

В судовому засіданні встановлено та не заперечується Відповідачем, що станом на час зарахування ОСОБА_1 до складу в/ч НОМЕР_1 у Позивача (та інших 7 осіб) були відсутні військово-облікові документи, оскільки вони були знищені командуванням ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач не заперечує, що у позивача є право на отримання надбавки за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу, але як тільки військово-облікові документи ОСОБА_1 були відновлені та надані командуванню в/ч НОМЕР_1 , тобто з січня 2023 року, Позивачеві нараховувалася та виплачувалася надбавка за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу.

Вирішуючи питання права Позивача на надбавку за вислугу років у розмірі 25% за період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року, суд виходить з того, що Надбавка за вислугу років є складовою грошового забезпечення військовослужбовця.

Відповідно до Постанови КМУ № 393 надбавка за вислугу років розраховується у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням у (посадовий оклад + звання), а саме:

від 1 до 5 років - 25%;

від 5 до 10 років - 30%;

від 10 до 15 років - 35%;

від 15 до 20 років - 40%;

від 20 до 25 років - 45%;

від 25 і більше років - 50%.

Відповідач не заперечує, що позивач має право на надбавку за вислугу років у розмірі 25%.

Стаж служби та інші відомості зберігаються та обліковуються у військово-облікових документах військовозобов`язаної особи, в тому числі, у військовому квитку.

Відомості з обліку даних кожного військовозобов`язаного збираються та зберігається ТЦК за місцем призову військовослужбовця, в даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки саме ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача було призвано на військову службу по мобілізації.

Виходячи з того, що командування військової частини НОМЕР_1 зарахувало ОСОБА_1 до складу в/ч без наявності в нього військо-облікових документів, які були знищені ІНФОРМАЦІЯ_6 при відступі, та відновлення військо-облікових документів Позивача цілком було в компетенції керівництва військової частини НОМЕР_1 , суд приходить до висновку, що Відповідачем безпідставно не нараховано та не виплачено сержанту ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу.

В цій частині позовні вимоги належать задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частин НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 в повному обсязі 100 000 грн на місяць за період служби з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року та з 01.04.2022 року по 31.04.2022 року.

Як вбачається з довідки № 64214261 від 21.06.2023 року Про грошове забезпечення ОСОБА_1 (а. с. 13), у березні 2022 року Позивачеві виплачено 29550, 69 грн додаткової грошової винагороди відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168, а в квітні 2022 року - 74333,33 грн.

Позивач у позовних вимогах ставить питання про виплату за березень 2022 та квітень 2022 року додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн на місяць, вважаючи що йому не доплатили в цей період розмір винагороди в повному обсязі.

Суд критично оцінює таке твердження Позивача, що йому у спірний період додаткова грошова винагорода виплачена не в повному обсязі, оскільки п. 1 Постанови № 168 (в редакції від 24.03.2022 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), зазначено: « 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.».

Час безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів кожного військовослужбовця визначається з відомостей, які містяться в Бойовому наказі (бойовому розпорядженні), що має відповідати записами у Журналі бойових розпоряджень та відображається в Наказі командира військової частини про призначення виплат таким військовослужбовцям.

Таким чином, п. 1 Постанови № 168 передбачає не безумовну виплату 100 000 грн щомісячно, а виплату додаткової грошової винагороди з розрахунку, виходячи зі 100 000 грн виключно пропорційно часу участі у заходах з національної безпеки і оборони або безпосередньої участі у бойових діях.

Суд приходить до висновку, що Позовні вимоги щодо виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за березень та квітень 2022 року не належать задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частин НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 в розмірі 30 000 грн на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до довідки № 64214261 від 21.06.2023 року Про грошове забезпечення ОСОБА_1 (а. с. 13) у червні, липні та вересні 2022 року Позивачеві не нараховували та не виплачували додаткову грошову винагороду в розмірі 30 000 грн щомісячно.

Що стосується права на виплату та отримання додаткової грошової винагороди за червень 2022 у розмірі 30 000 грн, суд зазначає, що ці правовідносини врегульовані положеннями п. 1 Постанови № 168 (в редакції від 02.04.2022 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), де зазначено: « 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).».

У червні 2022 року Позивач перебував на службі у в/ч НОМЕР_1 , його бойовий підрозділ був розташований на полігоні у м. Миколаєві (проти цього факту не заперечував і представник Відповідача).

Відповідно до Розпорядження КМУ від 06.03.2022 р. № 204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка"» Миколаївська область увійшла до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Таким чином, суд приходить до висновку, що у червні 2022 року позивачеві повинно була нараховуватись та виплачуватись додаткова грошова винагорода у сумі 30 000 на місяць, незалежно від виконання ним бойових задач та заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Пункт 1 Постанови № 168 пов`язує виникнення права на отримання Додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн на місяць, військовослужбовцями Збройних Сил (на період дії воєнного стану), які проходять службу в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" - виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

Щодо права Позивача на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн за липень 2022 року, суд виходить з того, що ці правовідносини врегульовані положеннями п. 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції від 19.07.2022 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), де зазначено: « 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).».

Виходячи з аналізу положень п. 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції станом на 19.07.2022 року), суд вважає, що вказаний пункт постанови пов`язує право на виплату додаткової грошової винагороди зі статусом території, на якій перебуває (несе службу) військовослужбовець ЗСУ «… на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які несуть службу …в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Станом на 01.07.2022 року сержант ОСОБА_1 перебував на службі у в/ч НОМЕР_1 , його бойовий підрозділ був розташований на полігоні у м. Миколаєві (проти цього факту не заперечував і представник Відповідача).

Наказом № 75 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року, зареєстровано в МЮУ 25.04.2022 р. за № 453/37789 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 05 липня 2022 року», визначено, що Миколаївська область, а саме Миколаївська міська територіальна громада розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у липні 2022 року позивачеві повинна була нараховуватись та виплачуватись додаткова грошова винагорода у сумі 30 000 на місяць, незалежно від виконання ним бойових задач та заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, оскільки територія, де проходив службу позивач, була включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Щодо права Позивача на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн за вересень 2022 року, суд виходить з того, що ці правовідносини врегульовані положеннями п. 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції від 30.09.2022 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), де зазначено: « 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).».

Наказом № 75 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року, зареєстровано в МЮУ 25.04.2022 р. за № 453/37789 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 жовтня 2022 року», визначено, що Миколаївська область, а саме Миколаївська міська територіальна громада розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у вересні 2022 року позивачеві повинна була нараховуватись та виплачуватись додаткова грошова винагорода у сумі 30 000 на місяць, незалежно від виконання ним бойових задач та заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, оскільки територія, де проходив службу позивач, була включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Суд критично оцінює позицію відповідача, яка зводиться до того, що оскільки Командиром військової частини не видано відповідний наказ на проведення нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, то у Позивача відсутнє право на отримання такої винагороди.

Така правова позиція відповідача є хибною та не узгоджується з положеннями Постанови КМУ № 168, порушує право позивача на гідну оплату його праці в період дії військового часу.

Окрім того, такої позиції щодо виникнення права на додаткову грошову винагороду у розмірі 30 000 грн у військовослужбовців ЗСУ, яка не пов`язана з виконанням бойових наказів, а відтак, законодавець не ставить цей вид додаткової грошової винагороди в залежність від пропорційності часу перебування в зоні бойових дій або виконання бойових завдань, викладена в Рішенні ВС по зразковій справі №640/13029/22 від 06.02.2024 року.

А відтак, суд приходить до висновку, що Відповідач протиправно не нарахував та не виплатив Позивачеві додаткову грошову винагороду у сумі 30000 грн на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року та вересень 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) про визнання протиправним та скасування наказу від 17.05.2022 р. № 290 в частині, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати п. 37, п. 38 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 290 від 17.05.2022 року в частині притягнення сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оголошення «суворої догани» та позбавлення сержанта ОСОБА_1 премії у розмірі 20% за травень 2022 року.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 премію у розмірі 20% грошового забезпечення за травень 2022 року.

4. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_7 щодо ненарахування та невиплати сержанту ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу.

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу.

6. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати сержанту ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у сумі 30 000 на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року.

7. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 додаткову грошову нагороду за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року у сумі 30 000 на за кожний місяць.

8. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.08.2024 р.

Суддя Н.В. Лісовська