Справа № 520/12513/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року № 520/12513/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому з урахуванням уточнень просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 144 від 15.03.2024 Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень, за яким до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №1060 від 17.05.2024 про звільнення молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП зі служби в поліції;

- поновити молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в органах Національної поліції України на посаді поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП;

- стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 17.06.2024 року;

- стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ Департаменту патрульної поліції № 144 від 15.03.2024 Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень, за яким до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та наказ Департаменту патрульної поліції № 1060 о/с від 17.06.2024 про звільнення молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП зі служби в поліції, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №350 від 17.02.2024 року відповідно до частин першої - четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15, частини першої статті 17, статей 26, 28 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», частини першої та п`ятої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, пунктів 2,3 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, за фактом складення стосовно молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 013963, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №№ 014002, 014012, відповідальність за які передбачено статтею 122-4 КУпАП, протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №№ 013962, 014017, відповідальність за які передбачено статтею 124 КУпАП, та винесення постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1457885 за частиною першою статті 126 КУпАП, 17.02.2024 в позаслужбовий час, призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №144 від 15.03.2024 року за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього частини п`ятої статті 14, абзацу шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до пункту 7 частини третьої ст.13 Дисциплінарного статуту до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції №1060 від 17.06.2024 звільнено молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП зі служби в поліції.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся до суду з даним позовом.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону України Про Національну поліцію).

Частиною 1 статті 17 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Статтею 19 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

У частині 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, звати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти півникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Частинами 3-4, 6 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Частиною 15 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно висновку службового розслідування 17.02.2024, керуючи транспортним засобом HONDA ACCORD, номерний знак НОМЕР_2 , молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 здійснив дві дорожньо-транспортні пригоди, а саме: о 22.17 допустив наїзд на перешкоду (будівля кафе «ОСАМА») за адресою: вулиця Ломоносова, 24, місто Лозова, Харківська область, та о 22.28 допустив зіткнення з транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , у подальшому залишивши місця скоєних ДТП. Позивача виявлено за адресою: Харківська область, місто Лозова, вулиця Ломоносова, 54, квартира № 77, з ознаками алкогольного сп`яніння. На місці виявлення позивач відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST. Відносно ОСОБА_1 було складено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 013963 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №№ 014002, 014012 за ст. 122-4 КУпАП; протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №№ 013962, 014017 за ст. 124 КУпАП; винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1457885 від 17.02.2024 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення щодо вказаних вище подій.

Позивач в поясненнях підтвердив факт того, що ним було скоєно дві дорожньо-транспортні пригоди, також визнав факт залишення місця ДТП. Окрім того, позивач зазначає про те, що вживав алкогольні напої після вказаних вище подій.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам;

Згідно з абз.6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2024 року по справі № 629/1203/24 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених, у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп., на користь держави (протокол серії ААД №014017 від 17.02.2024 року, протокол серії ААД №014002 від 17.02.2024 року, протокол серії ААД №013962 від 17.02.2024 року, протокол серії ААД № 014012 від 17.02.2024 року, р/р UА0020001, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Щодо посилань позивача на те, що 11 квітня 2024 року було винесено постанову про закриття провадження у справі № 629/1205/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2024 по справі № 629/1205/24 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито.

Проте, провадження було закрито не через невинуватість позивача, а через не можливість встановлення фактичних обставин справи.

У постанові суду від 11.04.2024 по справі №629/1205/24 зазначено: «на відеозаписах вбачається факт скоєння ОСОБА_1 16.02.2024 року дорожньо-транспортної пригоди та факт того, що він покинув місце ДТП до приїзду працівників поліції. Вказане не спростовується ОСОБА_1 в запереченнях. В протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушено п.2.5 ПДР України. Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, в своїх запереченнях ОСОБА_1 підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів та вказав, що відмовився від огляду на законних підставах. Згідно п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Однак, суддя не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на пропуск строку, визначеного законодавством, а саме двох годин з моменту настання події, для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки згідно з п.2.10 а) Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язании негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Крім того, пунктом 2.10 Є ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов 'язаний, серед іншого, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки)... Встановити з наданих працівниками поліції матеріалів, чи були ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, на момент скоєння ДТП чи вони з 'явилися вже після неможливо, а тому суд позбавлений можливості кваліфікувати дії ОСОБА_1 саме за ч.1 ст.130КУпАП.».

Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 справа № 815/4478/16 зазначив, що факт не притягнення особи до адміністративної відповідальності ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в його діях порушення службової дисципліни. Адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними і самостійними видами відповідальності особи.

Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 по справі № 806/2555/17 зазначив, що не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники внутрішніх справ власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 по справі № 520/10268/19 зазначив, що дисциплінарний проступок не завжди передбачає безумовну наявність складу адміністративного правопорушення, але ж проступок може утримувати в собі також не дотримання службової дисципліни. Так, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №144 від 15.03.2024 року за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього частини п`ятої статті 14, абзацу шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до пункту 7 частини третьої ст.13 Дисциплінарного статуту до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Таким чином, вищевказаним наказом Головного управління Національної поліції в Харківської області не було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення (ст. 130 КУпАП).

Так, однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Стаття 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно частини 3 цієї статті, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч.ч. 7-8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №144 від 15.03.2024 року за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього частини п`ятої статті 14, абзацу шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до пункту 7 частини третьої ст.13 Дисциплінарного статуту до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції №1060 від 17.06.2024 звільнено молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0181864), поліцейського взводу №1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП зі служби в поліції.

Суд зазначає, що обставини встановленні під час проведення службового розслідування щодо позивача підтверджуються наданими у даній справі матеріалами.

Відповідно до ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, керівник може застосувати будь-яке дисциплінарне стягнення до особи за умови, що вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, і це є дискреційними повноваженнями керівника органу.

Судом встановлено, що усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Так, застосування у відношенні позивача дисциплінарного стягнення є вчиненим на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв правомірно та в межах повноважень, а тому права позивача не є не порушеними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, 61033), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.