Справа № 260/9354/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у роз`ясненні судового рішення

20 серпня 2024 рокум. Ужгород№ 260/9354/23

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючої судді Калинич Я.М. розглянувши заяву представника позивача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( НОМЕР_3 батальйон ТРО НОМЕР_4 бригади ТРО (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) через представника ОСОБА_2 , звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( НОМЕР_3 батальйон ТРО НОМЕР_4 бригади ТРО (далі - відповідач), яким просив суд: 1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі абз. 7 п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби (з Лав Збройних Сил України) на підставі абз. 7 п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в справі №260/9354/23, яке набрало законної сили 07.05.2024 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( НОМЕР_3 батальйон ТРО НОМЕР_4 бригади ТРО) в частині неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 13.08.2023 року про звільнення його з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( НОМЕР_3 батальйон ТРО НОМЕР_4 бригади ТРО) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 13.08.2023 року про звільнення його з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині цього рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Згідно відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» 01 липня 2024 року у даній справі видано виконавчий лист.

Рішення набрало законної сили 07 травня 2024 року.

09 серпня 2024 до суду від представника позивача надійшла заява, в якій заявник просить роз`яснити рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №260/9354/23, а саме, в частині того, чи надано право відповідачу Військовій частині НОМЕР_2 самостійно повторно на власний розсуд вирішувати чи доведено необхідність здійснювати постійний догляд ОСОБА_1 в контексті імперативного зобов`язання резолютивної частини рішення суду повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 13.08.2023 року про звільнення його з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині цього рішення, а також просить роз`яснити чи поширюються на правовідносини у даній справі (які виникли до внесення змін) зміни до законодавства, а саме редакція Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції закону 2232-ХІІ від 19.05.2024 року, а саме зміни пп «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки судове рішення було ухвалено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у цьому ж порядку.

З`ясувавши обставини на які покликається представник позивача у заяві, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в справі №260/9354/23, яке набрало законної сили 07.05.2024 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( НОМЕР_3 батальйон ТРО НОМЕР_4 бригади ТРО) в частині неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 13.08.2023 року про звільнення його з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( НОМЕР_3 батальйон ТРО НОМЕР_4 бригади ТРО) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 13.08.2023 року про звільнення його з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині цього рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. З

Досліджуючи наявність підстав для роз`яснення судового рішення, суд звертає увагу на те, що стаття 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20.05.2013 зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Виходячи з системного тлумачення положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд вважає, що при винесенні судового рішення у справі №260/9354/23 всі ці вимоги дотримані, резолютивна та мотивувальна частини рішення між собою логічно узгоджуються і відповідають висновкам суду, зробленого на підставі матеріалів справи та вимог чинного законодавства, що дає підстави стверджувати про те, рішення від 29.01.2024 року є зрозумілим і не потребує роз`яснень.

Доказів протилежного заявником не подано.

Відповідно до ч. 2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, відповідач зобов`язаний виконати рішення суду після набрання ним законної сили у порядку, встановленому чинним законодавством.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для роз`яснення рішення суду, а тому в задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відпустці по 19 серпня 2024 року (включно), ухвалу постановлено 20 серпня 2024 року.

Керуючись статтями 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача від 09 серпня 2024 року про роз`яснення рішення суду по справі №260/9354/23, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Я. М. Калинич