Справа № 631/1335/24
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 631/1335/24
провадження № 2-а/631/16/24
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
22 серпня 2024 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладанн адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
В С Т А Н О В И В:
20 серпня 2024 року за вхідним № 6218/24-вх до Нововодолазького районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій позивач просить суд скасувати постанову серії БАД № 501629 від 06 серпня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Полтавській області Департамент патрульної поліції Коваленком М. О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований в даному випадку нормами Кодексу адміністративного судочинства України та подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому кодексі встановлені.
Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі в порядку статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, які пред`являються до позовних заяв, встановлених статтями 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України, дотримання яких законом покладається саме не позивача.
Так, імперативними приписами частин 1 та 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Проте, в порушення вищевказаних приписів процесуального законодавства позивачем на обґрунтування вказаних у позові обставин та вимог не було зазначено доказів, що можуть підтверджувати вказані обставини, а також не міститься обґрунтування порушення оскаржуваним рішеннями прав, свобод, інтересів позивача (пункти 5 та 9 частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).
Також у порушенні приписів пункту 11 частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач, ОСОБА_1 , не надав власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Крім того, положеннями частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Разом із тим, як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 до позовної заяви не долучено її копії та копії доданих до неї документів для вручення відповідачу по справі Департаменту патрульної поліції.
При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Окрім іншого, у частині 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України імперативно визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та копії документів долучених до неї, судом було встановлено, що позивачем не надано до позову документу про сплату судового збору у встановленому розмірі або документу, який б підтверджував існування підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.
З цього приводу слід зазначити, що за загальними правилами адміністративного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скарги чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.
При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.
Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.
Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким спеціальним законом є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» , стаття 3 якого визначає, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.
Ставка судового збору за подання фізичною особою/фізичною особою підприємцем до суду адміністративного позову не майнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 3 статті 1 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір»).
Статтею 7 Закону України № 3460-IX від 09 листопада 2023 року «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок, а тому враховуючи положення частини 5 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» позивач повинен сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Разом із тим, до позовної заяви позивачем долучено «клопотання щодо судового збору», відповідно до якого останній просить питання сплати судового збору прийняти за наслідками розгляду позовної заяви.
Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Приписами статті 8 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» регламентовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, у розумінні наведених приписів статті 8 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.
Разом із тим, подане клопотання позивача мотивоване тим, що оскаржувана постанова винесена інспектором Управління патрульної поліції Полтавської області на ґрунті ненависті до Харківського регіону та раптово виниклих неприязних стосунків й виявленим бажанням помсти, оскільки інспектор керувався раптово виниклим умислом, спрямованим на настання для позивача несприятливих юридичних наслідків.
З цього приводу слід зазначити, що в заявленому клопотанні позивачем не зазначено жодної із підстав, зазначених у статті 8 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» за якою суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк. Доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору не містять доказів, що підтверджують неспроможність позивача сплатити судовий збір за подання до адміністративного позову.
Крім того, слід зазначити, що невмотивоване відстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом, а тому у задоволенні клопотання позивача з даного приводу слід відмовити.
В даному випадку ОСОБА_1 необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».
Також суд вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 , що при зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду адміністративних справ, передбачених § 3 глави 2 розділу І Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, нормами адміністративного процесуального законодавства України передбачено загальну підсудність за місцезнаходженням відповідача (стаття 26 Кодексу адміністративного судочинства України), альтернативну підсудність за вибором позивача (стаття 25 Кодексу адміністративного судочинства України) та виключну підсудність (стаття 27 Кодексу адміністративного судочинства України).
За загальними правилами підсудності позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина 2 статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України).
Разом із тим, частина 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.
З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області, тобто за правилами частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, із посиланням у позові на те, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , проте доказів на підтвердження реєстрації місця проживання за вказаною адресою не надав, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання позивачем правил територіальної підсудності.
Враховуючи вище викладене суд виходить з приписів частини 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якими обумовлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 501629 від 06 серпня 2024 року, підлягає залишенню без руху.
Залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України.
При цьому суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини.
Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, Кодекс адміністративного судочинства України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин, позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семі днів з дня вручення копії даної ухвали.
Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає у наданні до суду заяви у вигляді окремого документу із зазначенням доказів на обґрунтування вказаних у позові обставин та вимог; письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; наданні копії позовної заяви, а також копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи; всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також докази наявності зареєстрованого місця проживання позивача на території, на яку поширюється територіальна юрисдикція Нововодолазького районного суду Харківської області; а також наданні документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документу, який б підтверджував підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону чи обґрунтоване письмове клопотання, підтверджене належними доказами, щодо відстрочки сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.
При цьому, суд вважає за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущених при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 12, 25, 26, 35, 44, 132, 133, 160, 161, 169, 171, 241, 248, 257, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених в ухвалі суду недоліків протягом семі днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. У разі не усунення вищевказаних недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію даної ухвали направити позивачу по справі.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т. М. Трояновська