Справа № 462/5132/24
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/5132/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Львівської області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, посилаючись на те, що постановою інспектора поліції від 17 червня 2024 року на неї накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з порушенням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові не вчиняла. Так, їй інкриміновано те, що вона здійснила зупинку транспортного засобу в зоні ді знаку 5.42.1, табл 7.17, 7.3.1, не маючи на це законних підстав, чим порушила п. 8.4 ПДР

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2024 року, відзив відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, - повернуто без розгляду.

12 серпня 2024 року, до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неотриманням відзиву, та необхідністю підготовки відповіді на відзив. В той же час, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання, з огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів надіслання відзиву позивачу, а відтак, такий не було подано у встановлений законом строк.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, своїх представників до суду не направили.

Судом встановлено, що постановою інспектора поліції від 17 червня 2024 року серії ЕНА №2412142 ОСОБА_1 , в м. Львові на вул. Матейка Яна, 8, здійснила зупинку транспортного засобу Lexus НОМЕР_1 в зоні дії знаку 5.42.1 табл 7.17, 7.3.1, не маючи на це законних підстав, чим порушила п. 8.4 ПДР

Суду було також надано фотографі з місця зупинки транспортного засобу, з яких вбачається, що транспортний засіб Lexus НОМЕР_1 , припарковано під знаком 5.42.1 табл 7.17, 7.3.1.

Частина 6 статті 122 КУпАП передбачає, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю", тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки під час судового розгляду встановлено, що позивач дійсно здійснив стоянку свого автомобіля в зоні дії знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Інваліди» при цьому не маючи розпізнавальний знак «Інвалід» на автомобілі та не маючи при собі документів, що підтверджують інвалідність водія або пасажирів, також позивачем не надано доказів на підтвердження вимушеної стоянки.

Так, позивачем не доведена неправомірність дій працівників поліції, пов`язаних із винесенням постанови в справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1700 грн., а тому позов є необґрунтованим, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП.

Відтак, доводи позивача про незаконність оскаржуваної постанови, зазначені у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і такі спрямовані на уникнення належної адміністративної відповідальності.

Інші обставини, на які посилається позивач, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення та правомірності притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, суд критично відноситься до зазначеного позивачем твердження про відсутність доказів у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, - оскільки позивач сама не заперечує факту паркування транспортного засобу біля знаку 5.42.1.

Відтак, судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та ним застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, а відтак, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167 КАС України, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Львівської області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Ліуш