Справа № 240/419/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2024 року

м. Київ

справа №240/419/24

адміністративне провадження №К/990/30714/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області оформлену листом №41764-41654/Н-02/8-0600/23 від 24.11.2023, яка призвела до ненарахування та невиплати із 13 вересня 2023 року пенсії по інвалідності 3 групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі визначеному ст.54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 13 вересня 2023 року нарахування та виплачувати пенсію по інвалідності 3 групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі визначеному ст.54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 6-ти мінімальним пенсіям за віком .

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 31.07.2024, тобто в межах строку на касаційне оскарження судових рішень.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вказану справу суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи..

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Предметом оскарження у вказаній справі є бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 13.09.2023 року основної пенсії відповідно до вимог статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 13.09.2023.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та вказує, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладені в постановах Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №460/20412/23 та від 15.05.2024 у справі №400/12171/21. Заявник також вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, становить значний інтерес для пенсіонерів відповідної категорії.

Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 у вказаній справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі №240/419/24.

Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/419/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду