Справа № 440/7926/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7926/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.01.2024 №5 та рішення про відмову в призначенні пенсії від 28.11.2023 №08, а також акт перевірки від 12.04.2024 про відсутність пільгового стажу.

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №08 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період служби в армії - 04.05.1987 - 23.05.1989 (2 роки 0 міс. 19 днів) та період роботи помічника комбайнера в СТОВ "Орданівка" - 19.03.2003 - 01.07.2004 (1 рік 3 міс. 12 днів).

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву від 22.11.2023 про призначення пенсії за віком по пільгових умовах та призначити пенсію з 17.12.2023 ( наступний день після досягнення 55 років) відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 114 ЗУ №1058 - IV як трактористу-машиністу.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправність оскаржуваних рішень, оскільки останнім подано усі необхідні та достатні докази для підтвердження трудового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи у письмовому провадженні.

23.07.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ПФУ в Полтавській області. У відзиві відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що у позивача відсутній пільговий стаж тракториста-машиніста та не зараховано періоди роботи з 16.02.200 по 28.02.2000, 01.01.2003 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 19.03.2003 оскільки відсутні дані про оплату праці. Крім того, позивачу зараховано період проходження служби в армії з 04.05.1987 по 23.05.1989, що підтверджується розрахунком стажу за формою РС-право (а.с. 65-68).

05.08.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

22.11.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 91).

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 28.11.2023 № 08 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 78).

Відмовляючи у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідач виходив з того, що загальний страховий стаж становить 32 роки 02 місяці 09 днів, пільговий стаж роботи в якості тракториста-машиніста відсутній. Аналіз документів, які надав 22.11.2023 року гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показав, що згідно довідки № 2303 від 15.11.2023 року ТОВ Агрофірма ім. Довженка позивач працював в якості тракториста-машиніста з 01.03.1995 по 28.12.2017, що перетинається з періодами роботи з 1986 по 2008 рік згідно довідки № 01-12/176 від 16.11.2023 року трудового архіву Диканської селищної ради. Крім того, період роботи з 01.02.2004 по 26.11.2008 на посаді тракториста згідно уточнюючої довідки № 2303 від 15.11.2023 року ТОВ Агрофірма ім. Довженка не відповідає запису трудової книжки НОМЕР_1 вія 07.10.1989 року, згідно якої заявник працював помічником комбайнера з 19.03.2003 по 01.07.2004. Для підтвердження періодів роботи на посаді тракториста-машиніста необхідний акт перевірки пільгової роботи згідно вище зазначеної довідки.

У подальшому ОСОБА_1 13.12.2023 (а.с. 89 зворотній бік) звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, з 2000 по 2003 трактористом в СТОВ ім Ляшика. На підставі аналізу наданих заявником документи та відповідних норми чинного законодавства, Комісією з питань підтвердження стажу було прийнято рішення від 26.01.2024 № 5 (а.с. 47-48), яким: підтверджено ОСОБА_1 наступні періоди роботи, передбаченої пунктом частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:

- з 01.03.2000 по 31.12.2002;

- з 01.02.2003 по 28.02.2003.

Відмовлено ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 3 частин другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:

- з 16.02.2000 по 28.02.2000;

- з 01.01.2003 по 31.01.2003;

- з 01.03.2003 по 19.03.2003 року.

Підстава відмови: відсутність даних про оплату праці.

12.04.2024 Головним управлінням ПФУ в Полтавській області складено акт перевірки обгрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 1600-0902-1/2807 (а.с. 52-57).

В подальшому ОСОБА_1 08.05.2024 повторно звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язков державне пенсійне страхування" (а.с. 88-89).

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управління ПФУ в Дніпропетровській області та 14.05.2024 прийнято рішення № 086, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 58).

Підставою для відмови слугувало те, що за доданими до заяви документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 24.12.1986 по 04.04.1987, оскільки відсутня присвоєна кваліфікація у свідоцтві № 43882; до пільгового стажу не зараховані періоди роботи на посаді "тракториста", оскільки назва посади не відповідає назві посади "тракторист-машиніст", яка дає право на зарахування до пільгового стажу.

Не погодившись із рішення Головного управління ПФУ в Полтавській області від 28.11.2023 №08 та від 26.01.2024 №5, актом перевірки від 12.04.2024, рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №08, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

У статті 1 вказаного Закону № 1058-ІV наведено наступні визначення:

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбачуваного цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За приписами пункту 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно частини другою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (пункт 13 Постанови № 310).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі), при цьому саме уповноважена особа колгоспу несе відповідальність за правильність ведення трудової книжки колгоспника.

Згідно із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 07.10.1989 (а.с. 14-24), ОСОБА_1 :

- відповідно до запису № 4 з 01.03.1995 переведений трактористом в КСП ім. Щорса,

- відповідно до запису № 5 з 08.02.1997 припинено діяльність КСП ім. Щорса і створено СПС "Орданівка" шляхом добровільного об`єднання,

- відповідно до запису № 6 СПС "Орданівка" реорганізовано в СТОВ "Орданівка" та СТОВ ім. Ляшика,

- відповідно до запису № 7 з 16.02.2000 прийнятий по переводу на посаду тракториста в СТОВ ім. Ляшика,

- відповідно до запису № 8 з 19.03.2003 звільнений з роботи,

- відповідно до запису № 9 з 19.03.2003 прийнятий на роботу помічника комбайнера до СТОВ "Орданівка",

- відповідно до запису № 10 з 01.07.2004 переведений трактористом,

- відповідно до запису № 11 з 26.11.2008 звільнений з роботи,

- відповідно до запису № 14 з 20.03.2009 прийнятий на роботу трактористом до СТОВ "Орданівка",

- відповідно до запису № 15 з 01.05.2009 переведений у виробничий підрозділ АФ "Орданівка" ТОВ АФ ім. Довженка" трактористом,

- відповідно до запису № 16 з 01.02.2011 назву професії тракторист змінено на тракторист-машиніст,

- відповідно до запису № 17 з 10.12.2013 звільнений,

- відповідно до запису № 19 з 12.02.2014 прийнятий на роботу тимчасового характеру трактористом-машиністом АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 20 з 28.02.2014 звільнений,

- відповідно до запису № 22 з 13.03.2014 прийнятий на роботу трактористом-машиністом до АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 23 з 25.11.2014 звільнений,

- відповідно до запису № 25 з 03.03.2015 прийнятий на роботу трактористом-машиністом до АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 26 з 20.03.2015 звільнений,

- відповідно до запису № 28 з 21.03.2015 прийнятий на роботу трактористом-машиністом до АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 29 з 18.12.2015 звільнений,

- відповідно до запису № 31 з 01.03.2016 прийнятий на роботу трактористом-машиністом до АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 32 з 25.03.2016 звільнений,

- відповідно до запису № 34 з 26.03.2016 прийнятий на роботу трактористом-машиністом до АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 35 з 28.11.2016 звільнений,

- відповідно до запису № 37 з 24.01.2017 прийнятий на роботу трактористом-машиністом до АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 38 з 17.02.2017 звільнений,

- відповідно до запису № 40 з 22.03.2017 прийнятий на роботу трактористом-машиністом до АФ "Орданівка",

- відповідно до запису № 41 з 28.12.2017 звільнений.

Згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 07.10.1989, у розділі "Відомості про роботу" трудової книжки колгоспника наявні наступні записи про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в господарстві, тобто кількість вироблених трудоднів:

- за 1989 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 57, при встановленому мінімумі 50,

- за 1990 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 273, при встановленому мінімумі 265,

- за 1991 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 253, при встановленому мінімумі 265,

- за 1992 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 302, при встановленому мінімумі 265,

- за 1993 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 297, при встановленому мінімумі 265,

- за 1994 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 284, при встановленому мінімумі 255,

- за 1995 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 286, при встановленому мінімумі 240,

- за 1996 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 257, при встановленому мінімумі 240,

- за 1997 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 260, при встановленому мінімумі 240,

- за 1998 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 220, при встановленому мінімумі 220,

- за 1999 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 236, при встановленому мінімумі 220,

- за 2000 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 26, при встановленому мінімумі -,

- за 2000 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 204, при встановленому мінімумі -,

- за 2001 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 211, при встановленому мінімумі -,

- за 2002 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 207, при встановленому мінімумі -.

Згідно із Загальносоюзним класифікатором професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016, затвердженим постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 № 016, введеним в дію з 01.01.1987 та класифікатором професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженим та введеним в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинним на теперішній час, наявна узагальнююча професійна назва роботи - тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва.

Єдина назва професії тракторист - машиніст запроваджена в 1961 році та охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 681/813/17, від 10.05.2018 у справі № 196/1004/14-а.

У трудовій книжці позивача містяться відмітки щодо трудової участі позивача у суспільному виробництві починаючи з 01.03.1995 включно на посаді тракториста. Запис № 4 трудової книжки колгоспника містить інформацію про те, що позивача прийнято в члени колгоспу та на роботу трактористом.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 №7, згідно зі змістом якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Згідно свідоцтва № 43882 позивач у період з 24.12.1986 по 04.04.1987 навчався за програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії С (а.с. 105 зворотній бік), при цьому, відповідно довідки Диканського міжшкільного навчально-виробничого комбінату № 70 від 25.06.2024 ОСОБА_1 з 01.09.1984 по 15.05.1986 навчався по програмі тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва категорії А1 та згідно протоколу № 12 від 15.05.1986 склав такі кваліфікаційні іспити з присвоєнням кваліфікації тракторист-машиніст с/г виробництва категорії А1 (а.с. 27).

Таким чином, позивач має професію тракториста-машиніста, яка дає йому право працювати на тракторах та інших сільськогосподарських машинах.

Трудова книжка колгоспника не містить будь-яких відміток про те, що позивач, будучи членом колгоспу, не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві. Записи не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали їх суть чи перекручували зміст.

При цьому, відповідачами не доведено, що позивач, працюючи у зазначених підприємствах трактористом, не був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, не працював за вказаною спеціальністю у спірний період або виконував роботу, яка мала інший характер, що не дає права на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, зазначення у трудовій книжці позивача його професії/роботи як тракторист, не змінює характеру виконуваної ним роботи, оскільки охоплюється поняттям професії тракторист-машиніст.

Варто також зазначити, що згідно довідки № 2303 від 15.11.2023 позивач з 01.03.1995 був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачами протиправно не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 07.10.1989 на посаді тракториста та помічника комбайнера та як наслідок прийнято рішення від 28.11.2023 № 08 та від 14.05.2024 № 08.

Крім того, суд звертає увагу відповідачів, що згідно із підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії

Відповідно до пункту 4 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Пунктом 11 Порядку 18-1 передбачено, що із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:

документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

трудова книжка;

документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема:

довідка про заробітну плату;

копії документів про проведення атестації робочих місць;

копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова Комісії при Головному Управлінні ПФУ в Полтавській області, оформлена в рішенні № 5 від 26.01.2024, у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з 16.02.200 по 28.02.2000, з 01.01.2003 по 31.01.2003 та з 01.03.2003 по 19.03.2003, за відсутності даних про оплату праці за наявності інших відомостей, носить суб`єктивний характер та є протиправною.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання протиправними та скасування рішення комісії ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.01.2024 №5 в частині відмови в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 28.11.2023 №08 про відмову в призначенні пенсії та рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №08 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста.

Згідно із частиною другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 16.02.2000 по 28.02.2000, з 01.01.2003 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 19.03.2003 та зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області і Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача усі періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 07.10.1989 на посаді - тракториста (тракториста-машиніста).

Стосовно позовної вимоги в частині зобов`язання Головне управління ПФУ в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період служби в армії з 04.05.1987 по 23.05.1989, то як слідує з оскаржуваних рішень даний період не був предметом дослідження.

Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати акт перевірки від 12.04.2024, складений Головним управління ПФУ в Полтавській області, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У свою чергу, акт перевірки обгрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії не є рішенням в розумінні вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправними і скасування рішень про відмову в підтвердженні стажу роботи та рішень про відмову в призначенні пенсії.

Щодо вимоги зобов`язати зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву від 22.11.2023 про призначення пенсії за віком по пільгових умовах та призначити пенсію з 17.12.2023 ( наступний день після досягнення 55 років) відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 114 ЗУ №1058 - IV як трактористу-машиністу, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо призначення пенсії не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваних рішень, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 22.11.2023.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, проспект Богдана Хмельницького, 116-А, м. Дніпро) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 28.11.2023 №08 про відмову в призначенні пенсії та рішення комісії ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.01.2024 №5 в частині відмови в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №08 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах в частині не зарахування до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 16.02.2000 по 28.02.2000, з 01.01.2003 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 19.03.2003.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області і Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача усі періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 07.10.1989 на посаді - тракториста (тракториста-машиніста).

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.11.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 302,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 302,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко