Справа № 489/3979/24
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3979/24
Номер провадження 2-а/489/50/24
Рішення

Іменем України

15 серпня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою № 553 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 21.05.2024 на мене було накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Постанова мотивована тим, що 21.05.2024 ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та в ході проведення перевірки щодо правильності військового обліку було встановлено, що останній є військовозобов`язаним та якому 27.04.2018 видано мобілізаційне розпорядження. 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено мобілізацію. Однак в порушення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» гр. ОСОБА_1 з оголошенням мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув. Однак, слід зауважити, що на підставі п. 1 ст. 18 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» 16.07.2017 призовною комісією Інгульського РВК ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахований в запас. Оскаржувана постанова була складена 21.05.2024, яку позивач отримав в день складення. Однак в порушення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не прибув з початком оголошення мобілізації, а саме 24.02.2022 для відправки до військової частини. Тобто оскаржуваною постановою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності через 27 місяців після скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, що є грубим порушенням процесуального законодавства, що в свою чергу тягне за собою, визнання Постанови протиправною та її скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому вказано, що правопорушення вчинене позивачем відноситься до категорії триваючих, оскільки воно припиняється лише в момент його виявлення і відповідно в момент його виявлення, а саме 21.05.2024 відносно позивача було винесено постанову №553 за вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Крім того, позивач фактично визнав свою провину у скоєному, оскільки сплатив штраф 31.05.2024 на відповідний рахунок через установу банку.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

21.05.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 було складено постанову №553 за справою про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що 21.05.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проведення перевірки щодо правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та йому 27.04.2018 було видано мобілізаційне розпорядження. Однак, в порушення ч.3 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" ОСОБА_1 з оголошенням мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період

Згідно з мобілізаційним розпорядженням від 27.04.2018 солдат ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» із оголошенням мобілізації зобов`язаний не чекаючи повістки військового комісаріату з`явитися негайно за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 21.05.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч.2 ст. 235 КУпАП).

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що позивач дійсно після оголошення указу Президента України «Про загальну мобілізацію» зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений в отриманому ним мобілізаційному розпорядженні, тобто негайно та незалежно від будь яких обставин.

Проте оскаржувана постанова містить суперечності в частині кваліфікації дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Так, згідно дослідженої копії спірної постанови №553 від 21.05.2024 слідує, що в описовій чистині зазначено " ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період". Але в резолютивній частині цієї постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.210-1 КУпАП, тобто за повторне протягом року вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

За таких обставин, дії (бездіяльність) ОСОБА_1 неправильно кваліфіковані та його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, тобто за правопорушення якого він не вчиняв.

За таких обставин, постанова №553 у справі про адміністративне правопорушення від 21.05.2024 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.241-246 КАС України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №553 від 21.05.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв