Справа № 705/4730/24
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4730/24
2-а/705/73/24 РІШЕННЯ
15 серпня 2024 року м.Умань Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
при секретарі Моросліп А.Р.
за участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу за адміністративним позовом Уманського відділу Центрально-Південного міжрегіонального управління державної міграційної служби до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) про його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України, в порядку статті 289 КАС України,
Представник позивача Школенко В. звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) про його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Уманський відділ Центрально-Південного міжрегіонального управління державної міграційної служби є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.
15.08.2024 року о 07 год. 05 хв. по вул. Савчука, 31, с. Кочержинці, Уманського району спільно з співробітниками УСР в Черкаській області ДСР НП України був виявлений громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який документувався тимчасовим паспортом громадянина Республіки Молдова НОМЕР_1 , виданий 05.09.2014 року з терміном дії до 05.09.2015 року.
В ході проведеної перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), прибув на територію України в лютому 2012 року, через КПП «Лісне», та в супереч постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, в зазначений законом термін, через 90 діб територію України не залишив, та в червні 2012 року набув статусу незаконного мігранта. Згідно інформації інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН», в проміжку часу з 01.01.2018 до 14.08.2024 громадянин ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , державний кордон України не перетинав.
Підстав для подальшого перебування на території України у гр. ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) немає. Постійне місце проживання, близькі родичі, законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні. Громадян України, які б могли гарантувати іноземцю фінансове та медичне забезпечення немає.
У гр. ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України. Згідно єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ІП «Облік іноземців та біженців», з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання не звертався, посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України не документувався, зареєстрованим на території України не значиться, та немає законних підстав для документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання на території України. На особистому рахунку іноземця кошти відсутні, законних джерел доходу в Україні не має. Інформація про працевлаштування іноземця відсутня, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства відсутній.
У зв`язку з вищевикладеним, громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , був притягнутий працівниками Уманського відділу ЦПМУ ДМС до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 203 КУпАП до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень.
Вважають, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде ухилятися від добровільного виїзду з території України, про що свідчить відсутність в нього діючого паспортного документа, та документів на право перебування в Україні, відсутність фінансового забезпечення, відсутність бажання самостійно залишити територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України, у зв`язку з чим звернулися до суду з цим позовом.
Просить суд затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України строком на 6 місяців.
Рішення просить допустити до негайного виконання.

Представник позивача Уманського відділу ЦПМУ ДМС в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та факти, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив що на даний час не має діючого документу, що посвідчує його особу, на території України проживає нелегально з 2012 року та не має можливості залишити її територію, оскільки відсутні документи та кошти для їх оформлення, тому не заперечував проти його примусового видворення із застосовуванням відносно нього затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, врахувавши процесуальну позицію сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 5 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Судом встановлено, що 15 серпня 2024 року завідувачем сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Уманського відділу ЦПМ УДМС ОСОБА_1 було розглянуто матеріали стосовно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перебування на території України здійснив порушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП, а саме прибувши на територію України в лютому 2012 року через КПП «Лісне» та всупереч постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, в зазначений законом термін, через 90 діб територію України не залишив, при цьому був виявлений по АДРЕСА_1 .

Згідно інформації інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН», в проміжку часу з 01.01.2018 до 14.08.2024, гр. ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , державний кордон України не перетинав.

Відповідно до повідомлення Уманського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України №623/32.9-04-05 від 14.08.2024 року, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів про шлюб та народження дітей складених на ім`я громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

Згідно єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ІП «Облік іноземців та біженців», гр. ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України не документувався, зареєстрованим на території України не значиться.

Відповідно до рішення № 4 від 15.08.2024 про примусове видворення за межі території України, громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено примусово видворити за межі території України, про що йому було повідомлено шляхом вручення копії, і що підтверджується підписом у вказаному рішенні. Цим же рішенням особі роз`яснено його право на оскарження. Інформації про те, що останній оскаржував зазначене рішення у судовому порядку відповідачем не надано.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України та підзаконними нормативно правовими актами; Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150; Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23.04.2012 №353/171/150 (далі Інструкція); Інструкцією про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 №141.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно ч.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150, Іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України з іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 перебуває на території України з 2012 року порушуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150, оскільки після визначеного законом термін 90 діб територію України не залишив, а тому набув статусу незаконного мігранта.

Як вбачається з матеріалів справи, документи які б підтверджували законне перебування відповідача на території України відсутні, станом на момент розгляду адміністративної справи відповідач є іноземцем, який не має законних підстав для перебування на території України, що є підставою для прийняття рішення про його примусове видворення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, з відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався.

Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі Інструкція), примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Розглядаючи питання щодо позовних вимог про затримання громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 Інструкції за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до ч.1 ст. 289 КАС України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

З огляду на те, що судом достовірно встановлено, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно перебуває на території України, є порушником міграційного законодавства та наявні обставини, що підтверджують його ухилення від добровільного виїзду за межі України, відповідач не має законного джерела існування, постійного місця проживання, власності та родинних зв`язків на території України, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

За таких обставин суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного позову, суд приходить до висновку про можливість звернення рішення до негайного виконання у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України на строк 6 місяців.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у десятиденний строк із дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Р. В. Піньковський