Справа № 161/13108/24
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/174/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого - судді Рудської С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2024 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 28.06.2024 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та надав посадовій особі пакет документів. Того ж дня, щодо нього було складено працівником відповідача протокол про адміністративне правопорушення № 536 за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП. Зі змісту протоколу слідує, що він не вчасно з`явився для постановки на військовий облік військовозобов`язаних. Після цього йому було повідомлено, що розмір штрафу, який до нього буде застосовано, становитиме 17000 грн., проте на той момент розгляд справи ще не відбувся. З огляду на наведене, ІНФОРМАЦІЯ_1 було грубо порушено процедуру розгляду справи. Поряд з цим, його дії не могли бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності йому так й не вручена по даний час. Просить суд скасувати оскаржувану постановку, провадження у справі щодо нього за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2024 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 23).

09.08.2024 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що в ході опрацювання поданих ОСОБА_1 для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації було встановлено, що останній ніколи не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних взагалі. Станом на 28.06.2024 року факт не перебування на військовому обліку підтверджувався відсутністю будь-яких даних стосовно нього у реєстрі «Оберіг», як військовозобов`язаного, та, власне, відсутністю будь-якого військово-облікового документу, що підтверджує статус військовозобов`язаного. Про невчасну постановку на військовий облік свідчить й власноруч написана ним заява про видачу військово-облікового документа у зв`язку із зарахуванням в запас. Про дату розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено при складенні протоколу, однак останній не з`явився. Поряд з цим, у протоколі та в оскаржуваній постанові наявна помилка у зазначенні частини ст. 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до відповідальності. Наведені обставини свідчать про безпідставність доводів сторони позивача, у зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 29-30).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 було поновлено строк подачі відзиву на адміністративний позов (а.с. 35).

З огляду на те, що обидві сторони у повному обсязі скористалися своїми правами щодо подання процесуальних документів, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.06.2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП № 536, зі змісту якого слідує наступне: 28.06.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що ОСОБА_1 не вчасно з`явився для постановки на військовий облік військовозобов`язаних. Позивачу було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11:30, 28.06.2024 року за адресою: м. Луцьк, вул. Теремнівська, 85-А, каб. № 509. Про ознайомлення зі змістом протоколу ОСОБА_1 проставив свої підписи у відповідних графах (а.с. 31).

28.06.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було винесено щодо ОСОБА_1 постанову за справою про адміністративне правопорушення № 536, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с. 33).

Зі змісту вищевказаної постанови слідує наступне: 28.06.2023 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не вчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, чим порушив пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487, - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена ст. 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП визначено, що:

(ч. 1 статті) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

(ч. 2 статті) повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

(ч. 3 статті) вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ЗУ «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по даний час.

Відтак, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, станом на 28.06.2024 року повинно бути кваліфікованим за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд наголошує на тій обставині, що як у протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП № 536 від 28.06.2024 року, так і в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, що є помилковим. При цьому, адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП № 536 від 28.06.2024 року, єдиним доказом, який до нього долучається, є копія паспорту.

На переконання суду, вищевказаний документ не може містити достовірну інформацію про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП № 536 від 28.06.2024 року не долучено витяг із реєстру «Оберіг», на який посилається сторона відповідача у своєму відзиві на позовну заяву, а тому достатні правові підстави вважати, що позивач не вчасно з`явився для постановки на військовий облік військовозобов`язаних у суду відсутні.

Долучена до відзиву заява ОСОБА_1 про видачу військово-облікового документу сама по собі не дає беззаперечних підстав вважати, що останнім було порушено вимоги пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487, оскільки написання позивачем такої заяви також може свідчити про зіпсуття військово-облікового документу чи про його втрату з необережності, за що передбачено відповідальність ст. 211 КУпАП.

Будь-які інші докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 210-1, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою по адміністративне правопорушення № 536 від 28.06.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 15 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська