Справа № 420/25491/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/25491/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної (військової) державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної (військової) державної адміністрації, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації № 528/А-2024 від 19.06.2024 року «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації»;

- зобов`язати Одеську обласну (військову) державну адміністрацію забезпечити внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про скасування розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації від 19.06.2024 № 528/А-2024 «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації» за рішенням суду.

Ухвалою від 14.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Разом з позовною заявою 13.08.2024 року за вх. №33609/24 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- зупинити дію розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації від 19.06.2024 № 528/А-2024 «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації» до остаточного вирішення спору судом;

- заборонити Одеській обласній (військовій) державній адміністрації вчиняти дії, пов`язані з припиненням Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації.

В обґрунтування заяви зазначено, що у процесі реалізації оскаржуваного розпорядження, а саме розпочатої процедури припинення Центру, як юридичної особи, 03 липня 2024 року позивача офіційно ознайомлено з Розпорядженням та вручено письмове Попередження за підписом голови Одеської обласної (військової) державної адміністрації про наступне звільнення. Аналогічні попередження також були вручені всім співробітникам Центру.

За змістом даного попередження кожен працівник Центру зокрема позивач та інші особи, не раніше ніж через два місяці (в залежності від дати вручення попередження) будуть звільнені з займаних посад згідно з пунктом 1 статті 40КЗпП України.

Посилаючись на норми міжнародного та національного законодавства, позивач зазначає про протиправність оскаржуваного розпорядження та дій, спрямованих на припинення юридичної особи Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації, що призводить до колапсу в роботі системи соціального захисту.

Позивач зазначає що, оскільки вказане розпорядження стосується невизначеного кола осіб, громадян Одеської області, то відповідно зупинення дії розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації № 528/А-2024 від 19.06.2024 року «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації» та заборона вчинення дій пов`язаних з припиненням Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації буде співмірним, ефективним та збалансованим заходом забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст.151 КАС України встановлено, зокрема, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної із забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

Питання, пов`язані з оцінкою доводів заявника в обґрунтування заяви про забезпечення позову безпосередньо пов`язані з предметом позову, який визначений у заяві позивачем.

Забезпечуючи позов шляхом зупинення дії розпорядження Одеської обласної (військової) державної адміністрації № 528/А-2024 від 19.06.2024 року «Про припинення Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації»; заборони Одеській обласній (військовій) державній адміністрації вчиняти дії, пов`язані з припиненням Одеського обласного центру соціальних служб шляхом ліквідації до прийняття рішення у справі, суд фактично вирішить спір по суті на період розгляду справи та надасть оцінку оскаржуваному рішенню, що протирічить завданню правового інституту забезпечення позову.

Будь-яких об`єктивних доказів, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує, саме, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, до суду не надано.

Керуючись ст.ст.7, 150, 151, 154, 167, 168, 242, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/25491/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної (військової) державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.