Справа № 420/6940/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6940/24

Категорія:105000000 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 02.04.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду (далі - ГУПФ) України в Одеській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень (далі - ВПВР УЗПВР) в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Одеса) ВП НОМЕР_1 від 12 лютого 2024 року про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ГУПФ України в Одеській області на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року по справі №420/12229/21, яке набрало законної сили 21 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 20 грудня 2021 року проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення №392 від 16 березня 2021 року. Розмір пенсії ОСОБА_1 , з 01 січня 2022 року становив 16 417,80 грн. Сума доплати за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2021 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 184 367,48 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому іншим законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у зв`язку з невиконанням рішення суду в частині виплати нарахованої доплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2021 року в сумі 184 367,48 грн. державним виконавцем відділу керуючись вимогами ст.ст. 63,75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VII (далі - Закон №1404-VII) винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення суду, яку направлено на адресу ГУПФ України в Одеській області. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відсутність коштів у кошторисі не звільняє державу в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від обов`язку здійснили таку виплату. Здійснення розрахунку на доплату пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року відмовлено ГУПФ України в Одеській області у задоволенні адміністративного позову до ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління;

- Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено, тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2024 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Станом на 22 лютого 2024 року за рахунок виділеного Пенсійним фондом України фінансування Головним управлінням здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання рішеннями законної сили по 20 вересня 2020 року включно;

- пенсійним органом включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, необхідно дійти висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі №420/12229/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови у здійснені перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення №392 від 16 березня 2021 року.

Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення №392 від 16 березня 2021 року, з урахуванням проведених раніше позивачу виплат.

21 жовтня 2021 року вказане рішення набрало законної сили.

27 січня 2022 року на зобов`язальну частину рішення позивачу видано виконавчий лист по даній справі.

ГУПФ України в Одеській області на виконання рішення суду 20 вересня 2021 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 20 грудня 2021 року проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення №392 від 16 березня 2021 року.

Надалі, ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №420/12229/21.

08 серпня 2022 року старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І., прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №420/12229/21 про зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення №392 від 16 березня 2021 року, з урахуванням проведених раніше позивачу виплат.

У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 06 вересня 2022 року на лист від 08 серпня 2022 року №03.01-10514, який надійшов до ГУПФ України в Одеській області 29 серпня 2022 року з постановою старшого державного виконавця від 08 серпня 2022 року ВП НОМЕР_1 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №420/12229/21, виданому 27 січня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом, Головним управлінням повідомлено, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі №420/12229/21, яке набрало законної сили 21 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 20 грудня 2021 року проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Служби зовнішньої розвідки України про розмір грошового забезпечення №392 від 16 березня 2021 року, з урахуванням проведених раніше позивачу виплат. Сума доплати за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2021 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 184 367,48 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Додатково повідомлено, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його затвердження. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2021 року в сумі 184 367,48 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів па погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Враховуючи викладене, відповідно п.9 ч.1 ст. 39 Закону №1404-VII позивач просив закінчити виконавче провадження по виконавчому листу №420/12229/21, виданому 27 січня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом.

12 лютого 2024 року старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І., прийнято постанову про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання судового рішення у справі №420/12229/21.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не в повному обсязі виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/12229/21, а застосування такого заходу реагування, як накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця, таким чином позовні вимоги ГУ ПФУ в Одеській області не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст.23, 116 БК України, ст. 1, ч.1 ст. 5, ч.1, п.16 ч.3 ст. 18, ч.ч. 1-3 ст. 63, ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VII, пп.пп.4, 7 п.4 Положення про ГУПФ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон №1404-VIII.

Відповідно ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 ч.3 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином накладення штрафу є наслідком невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно пп.пп.4, 7 п.4 Положення про ГУПФ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, ГУ ПФУ в Одеській області здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно ст.ст.23, 116 БК України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Верховний Суд України у своїх постановах (зокрема, від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 13 червня 2018 року у справі №757/29541/14-а та від 21 серпня 2019 року у справі №754/3105/17) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

При цьому, колегія суддів наголошує про обов`язок боржника не тільки вчиняти активні дії направлені на виконання судового рішення, а й надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують поважність причин невиконання рішення суду.

Проте, таких доказів пенсійний орган ні державному виконавцю, а ні суду не надав.

Ні відповідачу, а ні до суду першої та апеляційної інстанцій ГУ ПФУ в Одеській області не надано жодних належних та допустимих доказів вжиття ним заходів щодо виконання рішення суду у частині виплати заборгованості по перерахунку пенсії позивача, зокрема, доказів звернення до Пенсійного фонду України щодо виділення відповідних коштів задля належного виконання рішення суду у справі №420/6940/24.

Не надано ГУ ПФУ в Одеській області жодного доказу і на підтвердження відсутності бюджетного фінансування для проведення виплат на виконання судового рішення по справі №420/6940/24.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на відсутність у державного виконавця станом на час винесення ним спірної постанови інформації, підтвердженої належними доказами, щодо стану бюджетного фінансування ГУ ПФУ в Одеській області для забезпечення можливості виконання останнім рішення суду у справі №420/6940/24, у державного виконавця були наявні усі законодавчі підстави, передбачені ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII, для винесення постанови про накладення штрафу.

Таким чином, позивачем не в повному обсязі виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/12229/21, а застосування такого заходу реагування, як накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця, таким чином позовні вимоги ГУ ПФУ в Одеській області не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.