Справа № 990/253/23
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року

Київ

справа №990/253/23

адміністративне провадження № П/990/253/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Дашутіна І.В., Хохуляка В.В., Яковенка М.М.,

за участю секретаря судового засідання: Лупінос Я. В.

учасники судового процесу:

представник відповідача - Басай В. О.,

представник третьої особи (СБ України) - Яновський А. В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження як суд першої інстанції справу № 990/253/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, треті особи: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України, про визнання протиправним і скасування указу в частині,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2023 року до Верховного Суду як суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; далі - позивач, ОСОБА_1 ), подана представником - адвокатом Бидюковим Дмитром Володимировичем.

У позовній заяві, з урахуванням уточнень (т. 1 а. с. 26, 99) заявлено вимоги: 1) визнати протиправним та скасувати Указ Президента України №227/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 15 квітня 2023 року (далі - Указ №227/2023; рішення РНБО), в частині застосування обмежувальних заходів строком на 10 років відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, відомості згідно з Єдиним державним реєстром платників податків Російської Федерації: ідентифікаційний номер платника податків -НОМЕР_1, які вказані в позиції 267 додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", введеного в дію Указом Президента України від 15 квітня 2023 року № 227/2023; 2) виключити позицію 267 з додатку 1 до рішення РНБО, введеного в дію Указом №227/2023.

Верховний Суд ухвалою від 25 жовтня 2023 року відкрив провадження у цій справі, залучив до участі у справі Раду національної безпеки і оборони України (далі - РНБО), Службу безпеки України (далі - СБ України) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, встановив учасникам справи строк для подання письмових заяв по суті справи, а також витребував необхідні для розгляду справи докази (т. 1 а. с. 34).

Розгляд справи призначався на 06 грудня 2023 року, 17 січня 2024 року, 28 лютого 2024 року, 17 квітня 2024 року, 29 травня 2024 року, 10 липня 2024 року, 14 серпня 2024 року.

Слід зазначити, що позовну заяву підписав представник позивача - адвокат Бидюков Дмитро Володимирович, який в подальшому здійснював представництво інтересів позивача у судових засіданнях. Заяв про припинення представництва інтересів ОСОБА_1 від адвоката на адресу суду не надходило.

У судове засідання, призначене на 14 серпня 2024 року, позивач та/або його представник, як і представник РНБО не з`явилися. Представники відповідача і СБ України у судовому засіданні просили залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання та неможливістю розгляду справи за його відсутності.

З урахуванням встановлених обставин, доказів, що містяться в матеріалах справи, та норм права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України зокрема адвокати реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Частиною сьомою наведеної статті передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з частиною восьмою статті 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки до її електронного кабінету; 2) за відсутності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

За змістом частини десятої статті 126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Відповідно до статті 127 КАС України часом вручення повістки вважається: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

За змістом статті 195 КАС України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості. Учасник справи, його представник бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

У цій справі позивачем є ОСОБА_1 із місцем проживання/перебування у м. Москва, що, в умовах агресії російської федерації проти України і введенням через це воєнного стану в Україні, об`єктивно унеможливлювало направлення судової кореспонденції, в тому числі і судових повісток, на зазначену в позові поштову адресу. Водночас як позовна заява, так і інші процесуальні документи від імені позивача подавалися його представником - адвокатом Бидюковим Д. В., який має обов`язок з реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі і такий обов`язок виконав. Суд здійснював направлення процесуальних документів в електронній формі до електронного кабінету адвоката.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 на підставі Розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, про що складено протокол від 03 липня 2024 року. Замість судді ОСОБА_3 для розгляду цієї справи визначено суддю Яковенка М. М. (т. 1 а.с.235-236).

У судове засідання, призначене на 10 липня 2024 року, позивач та/або його представник не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Від представника позивача не надходило нової заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, водночас, суд неодноразово здійснював спроби через підсистему «ВКЗ» з`єднатися із представником позивача шляхом запрошення його до конференції (т. 1 а.с.237). Однак, Бидюков Д. В. перебував не в мережі підсистеми «ВКЗ», на запрошення не відповів. Суд під час цього судового засідання не втрачав технічної можливості забезпечити проведення відеоконференції, але представник позивача в мережі так і не з`явився.

Представник позивача отримав повістку про виклик в судове засідання, призначене на 10 липня 2024 року, через підсистему «Електронний суд» 27 травня 2024 року о 18:14, про що свідчить Довідка про доставку електронного листа (т. 1 а.с. 231).

На підставі статті 31 КАС України розгляд справи було розпочато спочатку, але у зв`язку із неявкою позивача та/або його представника у судове засідання розгляд справи відкладено на 14 серпня 2024 року. Суд констатував неявку представника позивача без повідомлення причин, враховуючи, що про розгляд справи він був повідомлений належним чином і не подав будь-яких заяв щодо причин неможливості участі у судовому засіданні (т. 1 а.с.237-239).

Повістку від 10 липня 2024 року про виклик у судове засідання, призначене на 14 серпня 2024 року, представник позивача отримав через підсистему «Електронний суд» 10 липня 2024 року о 20:30, про що свідчить Довідка про доставку електронного листа (т. 1 а.с. 249). Також в електронний кабінет Бидюкова Д. В. 11 липня 2024 року доставлений протокол судового засідання, у якому зафіксовані процесуальні дії суду і констатація неявки представника позивача у судове засідання без повідомлення суду причин (т. 1 а.с. 250).

Однак, у судове засідання, призначене на 14 серпня 2024 року, ані позивач, ані його представник не з`явилися. Суд неодноразово здійснював спроби через підсистему «ВКЗ» з`єднатися із представником позивача шляхом запрошення його до конференції (т. 2 а.с.1-4). Бидюков Д. В. перебував не в мережі підсистеми «ВКЗ», на запрошення не відповів. Суд під час цього судового засідання не втрачав технічної можливості забезпечити проведення відеоконференції, але представник позивача в мережі так і не з`явився.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 КАС України.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондує положенню пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, відповідно до якого позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд вжив усі можливі заходи з використанням передбачених нормами Кодексу адміністративного судочинства України процесуальних засобів щодо належного повідомлення позивача, представника позивача про час, місце та дату судового засідання.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують належне повідомлення представника позивача про судові засідання, призначені на 10 липня 2024 року і 14 серпня 2024 року, а відтак, вважається належним чином повідомленим і позивач про ці дати судового розгляду.

До суду не надходило від позивача, представника позивача повідомлення про зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження) позивача, як і не надходило заяв про причини, з яких представник та/або особисто позивач не міг з`явитися в судові засідання, призначені на 10 липня 2024 року і 14 серпня 2024 року. Відсутні в матеріалах справи й заяви про припинення у ній участі адвоката Бидюкова Д. В. як представника позивача (розірвання договору, його припинення тощо). Не надходило від позивача та/або його представника і заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи предмет та підстави позову, наведені у позовній заяві, доводи відповідача, зазначені у відзиві на позов, а також третьої особи СБ України, колегія суддів вважає, що встановлення обставин, які входять до предмета доказування у цій адміністративній справі, вимагає отримання судом пояснень позивача з приводу заперечень на його позов інших учасників справи, а тому неявка представника позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач, в першу чергу, має активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надані. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Беручи до уваги факт неприбуття позивача та/або його представника в судове засідання повторно та неможливість розгляду справи за його (їх) відсутності, Верховний Суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 18, 22, 126, 127, 205, 240, 243, 248, 250, 255, 256, 262, 266, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України, треті особи: Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України, про визнання протиправним і скасування указу в частині.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, але може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2024 року.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва І.В. Дашутін В.В. Хохуляк М.М. Яковенко