Справа № 420/13347/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 30 квітня 2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04 квітня 2024 року №67 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII починаючи з дня звернення 27 березня 2024 року.

Позиція позивачки обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що 27.03.2024 року ОСОБА_1 подав через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за вислугою років (за наявності достатнього загального стажу та стажу роботи на прокурорських посадах), у якій повідомив усі необхідні дані, передбачені запропонованою формою електронної заявки. До заяви додано скановані копії документів щодо трудової діяльності ОСОБА_1 та інші документи, які він вважав за необхідне надати для підтвердження трудового та страхового стажу.

За рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.04.2024 року №67 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років з наступних підстав: - недостатньо стажу для призначення пенсії за вислугою років, а саме: при необхідних 25 років стажу та з них - не менше 15 років стажу роботи на прокурорських посадах, відповідач нарахував стаж роботи 19 років 07 місяців 25 днів і з них 17 років 11 місяців 16 днів стажу роботи на прокурорських посадах; - до пакету документів додано довідку №21/1-23 з датою видачі 20.03.2024 року про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, надбавка за вислугу років) станом на 01.01.2024 року, що суперечить п. 2 ст. 86 Закону України №1697- VII, а саме: пенсія призначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються усі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержаної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Інших підстав для відмови у призначенні пенсії за вислугою років не наведено.

Позивач, вважаючи зазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Позиція відповідачів обґрунтовується наступним

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що позивач 27.03.2024 року звернувся до органів Пенсійного фону України із заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до норм Закону України «Про прокуратуру». Рішенням відповідача від 04.04.2024 року №67 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, огляду на те, що на день звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років 27.03.2024 року необхідна наявність стажу позивача за вислугу років не менше 25 років та стажу на прокурорських посадах не менше 15 років.

До стажу за вислугу років на підставі ст.86 Закону №1697 відповідачем було зараховано наступні періоди: з 01.09.1997 по 17.01.2001 - 01 рік 08 місяців 09 днів половина строку навчання позивача у юридичному ВУЗі; з 18.01.2001 по 31.12.2003 02 роки 11 місяців 14 днів; з 01.01.2004 по 19.12.2011 08 років 00 місяців 00 днів на посаді прокурора відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури прокуратури Херсонської області; з 14.03.2017 по 15.06.2017 00 років 04 місяців 00 днів на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Херсонської області; з 16.06.2017 по 26.03.2024 06 років 07 місяців 00 днів на посаді начальника відділу за додержанням законів органами Служби безпеки України Державної прикордонної та фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Автономної Республіки Крим. Отже, стаж роботи позивача за вислугу років з урахуванням зазначених періодів згідно ст.86 Закону №1697 відповідачем обрахований у кількості 19 років 07 місяців 25 днів. До стажу роботи на посадах прокурорів відповідачем у відповідності до записів трудової книжки зараховано 17 років 11 місяців 16 днів. До заяви про призначення пенсії за вислугу років від 27.03.2024 позивачем було надано довідку про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, надбавка за вислугу років) №21/1-23 від 20.03.2024 станом на 01.01.2024. Вказана довідка порушує вимоги п.2 ст.86 Закону №1697, так як видана станом на 01.01.2024, а із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 27.03.2024.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

04 червня 2024 року від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/22763/24).

13 червня 2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕС/24317/24).

Станом на 15 серпня 2024 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача, перевіривши її доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

27.03.2024 року ОСОБА_1 подав через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за вислугою років, у якій повідомив усі необхідні дані, передбачені запропонованою формою електронної заявки.

До заяви додано скановані копії документів щодо трудової діяльності ОСОБА_1 та інші документи, які він вважав за необхідне надати для підтвердження трудового та страхового стажу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.04.2024 року №67 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років з наступних підстав:

- недостатньо стажу для призначення пенсії за вислугою років, а саме: при необхідних 25 років стажу та з них - не менше 15 років стажу роботи на прокурорських посадах, відповідач нарахував стаж роботи 19 років 07 місяців 25 днів і з них 17 років 11 місяців 16 днів стажу роботи на прокурорських посадах;

- до пакету документів додано довідку №21/1-23 з датою видачі 20.03.2024 року про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, надбавка за вислугу років) станом на 01.01.2024 року, що суперечить п. 2 ст. 86 Закону України №1697- VII, а саме: пенсія призначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються усі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержаної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Інших підстав для відмови у призначенні пенсії за вислугою років не наведено.

Позивач, вважаючи зазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

При цьому слід звернути увагу, що спеціальний стаж роботи на прокурорських посадах (не менше 15 років) включається у розрахунок загального стажу (не менше 25 років), а не рахується окремо.

Згідно із ч. 6 цього ж Закону до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Згідно із ч. 8 ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» право на пенсію за вислугу років мають особи, серед всіх інших, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури.

Так, судом встановлено, що станом на момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 працює у органах прокуратурі на посаді начальника відділу (з місцем дислокації у м. Херсон) нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту (з місцем дислокації у м. Херсон) прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, що підтверджується записом у трудовій книжці №27 від 02.12.2022 року, вчинений на підставі наказу №181к від 02.12.2022 року.

Як вбачається із змісту трудової книжки ОСОБА_1 , протягом навчальної та трудової діяльності він має право на зарахування таких періодів роботи у стаж за вислугою років у розумінні ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»:

1) Період навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 року по 29.06.2002 року половину строку навчання.

Зокрема, 29.06.2002 року ОСОБА_1 отримав диплом спеціаліста про вищу освіту серії НОМЕР_1 , який засвідчив здобуття повною вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та кваліфікації юриста.

Як вбачається із копії додатку до вказаного диплому, вказана форма навчання, мовою оригіналу, «з відривом від виробництва».

Відповідно до п. 6.2. Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 року №161 (у редакції, що діяла станом на момент початку та завершення навчання ОСОБА_1 ) денна (стаціонарна) форма навчання є основною формою здобуття певного рівня освіти або кваліфікації з відривом від виробництва.

Згідно із п. 6.3. цього ж Положення вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації без відриву від виробництва.

Таким чином, ОСОБА_1 отримав юридичну освіту саме на денній формі навчання, а відтак має право на зарахування половину строку навчання як до спеціального стажу, що надає право прокурорам для призначення пенсії за вислугою років.

2) Періоди роботи на посадах виконуючого обов`язки слідчого та старшого слідчого, слідчого, старшого слідчого, що мало місце за період з 18.10.2001 року по 30.03.2004 року включно.

3) Періоди роботи на посадах прокурора, у тому числі адміністративних, які мали місце з 31.03.2004 року по 19.12.2011 року включно та з 13.03.2017 року по 27.03.2024 року (дата звернення за призначенням пенсії) включно.

Водночас, ОСОБА_1 продовжує працювати у прокуратурі станом на сьогоднішній день.

Що стосується інших періодів навчальної та трудової діяльності, які включаються у загальний стаж, необхідний для вислуги років, то до нього належать:

1) Період навчання ОСОБА_1 у Херсонському вищому професійно-комерційному училищі з 01.08.1994 року по 04.06.1997 року.

2) Весь період навчання ОСОБА_1 у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого з 01.09.1997 року по 29.06.2002 року (а не половина, яка враховується тільки як спеціальний стаж).

Водночас, у виконаному розрахунку стажу, що є додатком до позову, загальний стаж навчання рахували лише по 17.10.2001 року, оскільки з 18.10.2001 року ОСОБА_1 розпочав службу в органах прокуратури на посаді виконуючого обов`язки старшого слідчого, у зв`язку із чим останній навчальний рік поєднував роботу із навчанням.

3) Робота у ПАТ «Райфайзен банк «Аваль» з 03.02.2012 року 12.12.2012 року.

4) Незалежна професійна діяльність у якості адвоката - у розрахунку періоди протягом 2013-2017 років за місяці, у яких ОСОБА_1 сплачував єдиний соціальний внесок, про що є відмітки згідно із довідкою за формою ОК-7.

Зокрема, за вказаний період ЄСВ сплачено за 11 календарних місяців, які і пораховані у загальний стаж ОСОБА_1 .

Відтак, згідно із розрахунку трудового стажу ОСОБА_1 , який є додатком до цього позову, стаж ОСОБА_1 становить 25 років 11 місяців 21 день, із них 19 років 7 місяців 24 дні стажу на прокурорських посадах, які у розумінні ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» надають ОСОБА_1 право на призначення пенсії за вислугою років.

Заслуговує на увагу та обставина, що згідно із розрахунком за формою РС-Право, сформованого та надісланого ОСОБА_1 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, загальний страж ОСОБА_1 становить 25 років 8 місяців 5 днів, а спеціальний стаж (навчання та робота на посадах слідчих і прокурорів) 19 років 7 місяців 25 днів.

Таким чином, незважаючи на незначні розбіжності між власним розрахунком здійсненим представником позивача та розрахунком відповідача за формою РС-Право, обидва розрахунки вказують на наявність у ОСОБА_1 загального стажу вислуги 25 років, із них більше 19 років стажу навчання у юридичних ВНЗ та роботи на посадах слідчого та прокурора.

Відтак, висновки відповідача щодо недостатності стажу для призначення пенсії за вислугою років не відповідають фактичним обставинам справи, поданим ОСОБА_1 документам та власним розрахункам відповідача, від яких він відхилився у рішенні про відмову у призначенні пенсії.

Відносно обґрунтувань відповідача в частині неналежності довідки про заробітну плату, суд вважає, що вони не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наступним.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно із ч. 3 цієї ж статті розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Таким чином, право вибору 60 календарних днів для розрахунку розмірів виплат та пенсії, належить особі, яка звертається за призначенням пенсії та не обмежене саме місяцем, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, оскільки у Законі є пряма вказівка на «будь-які місяці за вибором особи».

У зв`язку із цим суд враховує, що ОСОБА_1 долучено до своєї заяви дві довідки, а саме: довідку №21/1-23 від 20.03.2024 року про розмір посадового окладу станом на 01.01.2024 року та довідку №21/1-24 від 20.03.2024 року про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Відтак, суд вважає, що позивач виконав вимоги Закону та обрав будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, необхідні для розрахунку розмірів виплат.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугою років є необґрунтованим та суперечить вищевказаним нормам законодавства, а тому - підлягає визнанню протиправним та скасуванню, що відповідає способу захисту прав, визначеному у п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність відмови позивачу в зарахуванні до страхового стажу в подвійному розмірі спірних періодів роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із змісту положень ст. 245 КАС України видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Оцінивши наявні у справі докази суд доходить висновку, що відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, відповідач не надав належної правової оцінки тим доказам, які надані позивачем для підтвердження стажу щодо спірних періодів, у зв`язку з чим зробив передчасний висновок про відсутність у позивача страхового стажу, який дає право на пенсію за віком.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивача, враховуючи встановлені по справі обставини, виходячи з повноважень, визначених ст. 245 КАС України, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд приходить до переконання, що ефективним способом поновлення порушеного права позивача є: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04 квітня 2024 року №67 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями.

Враховуючи викладене, з метою повного та ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII починаючи з дати звернення - 27 березня 2024 року.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача у сумі 1937, 92 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04 квітня 2024 року №67 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII починаючи з дати звернення - 27 березня 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1937 грн. 92 коп. (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім гривень 92 коп.).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158б, м. Запоріжжя, 69057, ).

Суддя С.О. Cтефанов