Справа № 600/647/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/647/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії.

Заявник просить суд:

- визнати протиправними дії заступника начальника управління начальника відділу обслуговування громадян №3 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області Людмили Грень щодо невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі №600/647/24-а в частині, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву по призначення пенсії/переведення з одного виду пенсії на інший від 26 січня 2024 року та додані до неї документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за 1566/11846, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України та статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом повторного розгляду заяви з доданими до неї документами, поданої ОСОБА_1 26 січня 2024 року, та прийняття рішення про призначення/переведення з одного виду пенсії на інший/відмову у призначенні пенсії.

Подана заява обґрунтована тим, що пенсійним органом проігноровані вимоги рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі №600/647/24-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2024 року. Так, заява ОСОБА_1 про призначення пенсії/переведення з одного виду пенсії на інший від 26 січня 2024 року та додані до неї документи повторно не розглянута, рішення по ній відповідачем не прийнято. Вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надсилало заявнику листи з проханням надати інформацію про бажання/небажання виконувати рішення суду у справі №600/647/24-а. Указані вимоги заявник вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що свідчать про ухилення пенсійного органу від виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року призначено розгляд та вирішення заяви позивача в порядку письмового провадження.

До суду надійшли письмові пояснення від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в яких зазначено, що в разі переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця на виконання рішення суду у справі №600/647/24-а розмір його пенсії складатиме 2361,00 грн, що є меншим за розмір пенсії станом на 26 січня 2024 року на загальних підставах 9081,33 грн. Пенсійний орган неодноразово повідомляв заявника про те, що в разі виконання рішення суду у справі №600/647/24-а розмір його пенсії буде меншим, тому й просив ОСОБА_1 висловити бажання (небажання) виконувати рішення суду, проте заявником не було надано відповіді на зазначені прохання. Зазначивши про виконання рішення суду у справі №600/647/24-а у повному обсязі, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просило суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії.

Розглянувши подану позивачем заяву та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №600/647/24-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії/переведення з одного виду пенсії на інший від 26 січня 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії/переведення з одного виду пенсії на інший від 26 січня 2024 року та додані до неї документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за 1566/11846, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Листом від 01 липня 2024 року №2400-1706-8/26942 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав при переведенні його на пенсію державного службовця враховувати довідки про заробітну плату від 24 січня 2024 року №04-09/447 та №04-09/448, видані Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної (військової) адміністрації, оскільки в рішенні суду у справі №600/647/24-а зазначено висновок про передчасність вимог ОСОБА_1 призначити пенсію державного службовця у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у таких довідках. Водночас пенсійний орган вказав, що Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної (військової) адміністрації листом від 20 березня 2024 року №04-09/1139 відкликав довідки від 24 січня 2024 року №04-09/447 та №04-09/448. У зв`язку з цим при переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця на виконання рішення суду розмір його пенсії з 26 січня 2024 року складатиме 2361,00 грн, що менше, ніж пенсія станом на 26 січня 2024 року на загальних підставах 9081,33 грн. З огляду на викладене пенсійний орган просив ОСОБА_1 невідкладно надати інформацію (заяву) щодо бажання/небажання виконувати рішення суду у справі №600/647/24-а від 30 квітня 2024 року.

19 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою, в якій вказав, що для визначення подальших дій йому необхідна інформація щодо виконання судового рішення стосовно повторного розгляду заяви від 26 січня 2024 року, у зв`язку з чим просив надати рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії із зазначенням відповідних причин.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в листі від 31 липня 2024 року №2400-1706-8/31274 повідомило ОСОБА_1 про те, що в разі переведення його на пенсію державного службовця на виконання рішення суду, враховуючи при цьому відсутність підстав для врахування довідок про заробітну плату (у зв`язку з їх відкликанням), розмір його пенсії встановиться на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У зв`язку з викладеним пенсійним орган повторно просив ОСОБА_1 повідомити про виявлення ним бажання/небажання виконувати рішення суду. У разі відсутності такої інформації рішення суду буде виконане з урахуванням покладених судом зобов`язань та положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії у даній справі, з огляду на її зміст та заявлені вимоги, суд виходить з такого.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції») говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. Так, стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Суд зауважує, що порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та процедура звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання визначені статтями 372-373 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частиною четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Абзацом 1 частини першої, частиною третьою статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Процедура здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - №1404-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як встановлено статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, норми названої статті передбачають можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Водночас перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20.

Між тим, як свідчать обставини даної справи, позивачем ОСОБА_1 наразі не вживалися заходи з пред`явлення до примусового виконання рішення суду у справі №600/647/24-а від 30 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 17 червня 2024 року. Матеріали справи не містять доказів видачі виконавчого листа у справі №600/647/24-а як документа, на підставі якого рішення суду мало бути пред`явлено до примусового виконання, або ж доказів наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/647/24-а.

Вказане, на переконання суду, не дає підстави вважати, що заявник у повному обсязі виконав вимоги положень статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, які б зобов`язували суд ухвалити рішення про визнання протиправними рішень (дій чи бездіяльності), прийнятих (вчинених) суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №600/647/24-а.

У контексті наведеного можна дійти висновку, що звернення ОСОБА_1 до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, коли останній не використав можливість пред`явлення рішення суду у справі №600/647/24-а до примусового виконання у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», є передчасним.

У зв`язку з цим суд вважає також передчасними і твердження заявника про порушення пенсійним органом вимог законодавства стосовно обов`язковості виконання судового рішення та ігнорування ним вимог законодавства під час його виконання.

Водночас листи Головного управління Пенсійного фонду України від 01 липня 2024 року №2400-1706-8/26942 та 31 липня 2024 року №2400-1706-8/31274 носять інформаційний характер і не свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення, неналежного його виконання або ж допущення ним прав позивача в ході виконання судового рішення. В даних листах пенсійним органом наголошено, що в разі переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця на виконання рішення суду розмір його пенсії з 26 січня 2024 року складатиме 2361,00 грн, що менше, ніж пенсія станом на 26 січня 2024 року на загальних підставах 9081,33 грн. Саме тому пенсійний орган і просив ОСОБА_1 невідкладно надати інформацію (заяву) щодо бажання/небажання виконувати рішення суду у справі №600/647/24-а від 30 квітня 2024 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність заяви позивача, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі №600/647/24-а, а тому суд залишає таку без задоволення.

Керуючись статтями 241, 248, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк