Справа № 520/9489/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року № 520/9489/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ) про скасування наказів та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 26.03.2024 № 276 у частині застосування до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0180932) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.04.2024 № 144о/с про звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0180932) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на роботі, а саме на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що згідно Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.04.2024 № 144о/с «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, і як наслідок, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». Вважаючи звільнення незаконним звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарним статутом за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху на загальних підставах. Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявність в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції. Відповідач просить у задоволені позову відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив у якому зазначив, що до нього було застосовано дисциплінарне стягнення без з`ясування результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є явним порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. При проведенні службового розслідування був факт фальсифікації матеріалів службового розслідування шляхом знищення ряду документів, що є порушення дисциплінарною комісією вимог закону під час проведення службового розслідування. Ознайомившись із висновком службового розслідування, взагалі не розуміє які дії не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, які не є складовими адміністративного правопорушення, були наявними. Жодних доказів чи вказівок в матеріалах розслідування немає.

Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Наказом ГУНП в Харківській області від 08.03.2024 № 627, було проведенно службове розслідування, у ході здійснення якого у діях капітана поліції встановлено факти вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися в порушенні вимог п.1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині порушення Присяги працівників поліції та неутримання від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України; абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» в частині обов`язку неухильно дотримуватися Правил дорожнього руху; абз.8 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» в частині не допущення випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; пункту 2.5. Правил дорожнього руху, в частині не виконання обов`язку на вимогу поліцейського проти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння; п. 6 Правил запровадження та запобігання заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні в частині не допущення на період дії комендантської години перебувати у певній період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень; п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання законів України

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 26.03.2024 № 276 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», до ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», абз. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», пункту 2.5. Правил дорожнього руху, п.6 Правил запровадження та запобігання заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області №144 о/с від 03.04.2004 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з 06.04.2023 позивач був звільнений з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області .

Позивач зауважує, що оскаржувані накази винесені на підставі висновку про результати службового розслідування від 08.03.2024 № 627, який ґрунтується виключно на матеріалах адміністративного провадження, а саме постанови за ч. 5 ст. 121 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак жодний із наявних документів не містить інформації яка б доводила винуватість, яка встановлюється на підставі рішення суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 статті 23 Закону №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Частиною першою статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Частиною першою статті 59 Закону №580-VIII установлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.Відповідно до частини першої статті 12 Закону №580-VIII поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону №580-VIII).

В контексті наведеного необхідно зазначити, що працівник поліції в особистій поведінці - у службовий та позаслужбовий - час повинен дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту, Присяги поліцейського, повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції та їх працівників у очах громадськості.

Частиною першою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За приписами пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Пунктом 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту імперативно установлено, що під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Як передбачає стаття 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Враховуючи наведені приписи, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків, недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807; далі - Порядок №893); він конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (серед іншого).

Згідно з пунктами 4, 7, 13, 14 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Судом встановлено, що у Наказі № 627 від 08.03.2024 про призначення та проведення службового розслідування зазначено, що 07.03.2024 о 23:00 годині поліцейськими УП ГУНП в Харківській області на 19 км автошляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта в смт.Високий Харківського району Харківської області був зупинений автомобіль «СHEVROLET LACETTI», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який був не пристебнутий пасками безпеки та рухався у період дії комендантської години. Під час перевірки поліцейськими УПП документів, які надають право на керування транспортним засобом у лейтенанта поліції ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останній у встановленому законом порядку відмовився. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА № 1611149 за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Зазначене свідчить про наявність ознак дисциплінарного проступку у діях оперуповноваженого СКП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 .. З метою своєчасного, повного та об`єктивного зясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов їх вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарних проступків, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків на підставі ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, наказано призначити та провести у формів письмового провадження службове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Харківській області полCF

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 26.03.2024 № 276 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», до ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0180932) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6 частини 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.2 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», абз. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», пункту 2.5. Правил дорожнього руху, п.6 Правил запровадження та запобігання заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.03.2024 було запропоновано надати письмові або усні пояснення щодо обставин порушення ним службової дисципліни. На вказану пропозицію позивач у порядку ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень на зазначені дії позивача був складений акт про відмову надати пояснення.

Згідно з підпунктом 6.3.6 пункту 6.3 Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

В адміністративному позові позивач зазначає, що в оскаржуваний наказ від 26.03.2024 № 276 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», який винесений на підставі висновку про результати службового розслідування, ґрунтується виключно на матеріалах адміністративного провадження про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 121 КУпАП та зауважує, що відповідачем було накладено дисциплінарне стягнення без з`ясування результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, тому він вважає недоведеним факт скоєння ним вчинку, що підриває авторитет Національної поліції України, у зв`язку з чим відповідні накази про звільнення було прийняти всупереч нормам діючого законодавства, що обумовлює необхідність поновлення останнього на службі в органах Національної поліції.

На зазначене, суд зауважує, що враховуючи Постанову Верховного суду від 06.04.2021 у справі № 420/3659/19, вважає таки доводи позивача необґрунтованими, оскільки, як вбачається із обставин у справі, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, дискредитацією звання поліцейського і підривом авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявність в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби поліції. Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.10.2018 по справі № 815/4463/17 сформована наступна правова позиція, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню. «Верховний Суд вважає, що правомірним є висновок відповідача щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції необхідно розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Стосовно застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення з поліції, то суд погоджується з твердженням відповідача про те, що авторитет поліції багато в чому повязується з авторитетом поліцейського, оцінкою його поведінки як у професійній сфері, так і поза межами його професійної (службової) діяльності. Поліцейський повинен докладати всіх зусиль, щоб на думку розсудлівої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінки була бездоганною. Поведінка ОСОБА_1 підриває авторитет поліції України, який не виконав зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, зокрема перебування в стані алкогольного сп`яніння є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції.

До того ж, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є виключно правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення.

У пункті 53 Рішення по справі Федорченко та Лозенко проти України (заява №387/03), Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

В процесі судового розгляду спору на підтвердження необґрунтованості свого звільнення, позивач не навів суду аргументів, які б відповідали зазначеним вище критеріям доведення "поза розумним сумнівом" та не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують його позицію. Обставини, на які посилався позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами.

З урахуванням зазначених обставин суд зауважує, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням норм чинного законодавства та у межах компетенції, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

З огляду на викладене, суд вважає, що звільнення позивача було здійснено у відповідності до чинного законодавства, йому передувало проведення за належною процедурою службове розслідування, при визначені міри дисциплінарного впливу було враховано тяжкість проступку, обставини за яких їх вчинено, а тому оскаржувані накази є правомірними.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення виконано шляхом видання наказу Головним управлінням Національної поліції в Харківській області № 144 о/с від 03.04.2004 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення зі служби з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 з 06.04.2023.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при звільненні ОСОБА_1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, оскаржувані накази є правомірними.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, відповідачем у повній мірі доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ) про скасування наказів та поновлення на посаді - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.