Справа № 160/21741/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 серпня 2024 року Справа 160/21741/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, ) про визнання протиправним та скасування наказу

у с т а н о в и в:

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 08.08.2023 року № 114-ос-ДСК про звільнення капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, у зв`язку зі скороченням посади оперуповноваженого оперативного відділу;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, або, у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на посаду оперуповноваженого іншого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, з аналогічними функціональними обов`язками;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та нездійснення розрахунку, починаючи з 11.08.2023 по дату винесення судового рішення.

Також позивач у своїй позовній заяві просить поновити йому строк звернення до суду, що обґрунтовує тим, що незаконне звільнення останнього, в родині якого залишились без засобів існування двоє малолітніх дітей та дружина, спричинило неабиякі зміни в організації життя. Позивач став вимушено доглядати за дітьми, оскільки дружина працевлаштувалась з метою годування сім`ї. Одночасно погіршилось здоров`я матері позивача, що виявило необхідність надання допомоги і хворій матері, як в повсякденних справах, так і в допомозі в лікарні. В той же час, зважаючи на практику вирішення судових спорів звільнених з ДБР державних службовців під час зміни статусу ДБР від центрального органу виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність, на державний правоохоронний орган, відповідач породив впевнення, що в позасудовий спосіб здобути посаду в ДБР, в тому числі іншому територіальному підрозділі, шляхом проходження конкурсу буде значно ефективніше, аніж судовим шляхом. Тому позивач, оскільки його інтерес полягав насамперед в наявності роботи, спробував влаштуватись шляхом проходження конкурсів. Проте, зазначений шлях виявився хибним, оскільки керівництво ДБР використало всі можливі суто формальні причини для зняття кандидатури позивача з конкурсу. Так, в розірванні часу позивача від дітей до матері з конкурсом минув час до середини серпня 2024, після чого останній, не зволікаючи час одразу звернувся до суду, у зв`язку з чим просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк звернення до суду з позовом.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд зробив висновок, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що предметом спірних правовідносин у вказаній справі є винесений наказ щодо звільнення капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, у зв`язку зі скороченням посади оперуповноваженого оперативного відділу.

Враховуючи характер спірних правовідносин і їх суб`єктний склад, вказаний спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, а для звернення до суду встановлюється місячний строк.

Отже, фактично, перебіг строку для звернення до суду із вказаним позовом розпочався після винесення оскаржуваного наказу, а саме: з 09.08.2023 року.

Тобто позивач мав право звернутись до суду у строк до 09.09.2023 року відповідно.

Суд зазначає, що матеріали позовної заяви не містять інформації про дату ознайомлення позивача з винесеним наказом про звільнення останнього, проте із тексту позовної заяви видно, що позивач не заперечує щодо пропуску ним строку звернення до суду.

Зокрема, позивач, як на одну з підстав пропуску строку звернення до суду, посилається на те, що відповідач породив впевнення, що в позасудовий спосіб здобути посаду в ДБР, в т.ч. іншому територіальному підрозділі, шляхом проходження конкурсу буде значно ефективніше, аніж судовим шляхом. Тому позивач, оскільки його інтерес полягав насамперед в наявності роботи, спробував влаштуватись шляхом проходження конкурсів.

Таким чином позивач усвідомлював, що місячний строк звернення до суду з даною позовною заявою, встановлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, буде пропущено.

З урахуванням зазначеного, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, а тому згідно з ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, ) про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме:

- надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

Роз`яснити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог статтей 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук