Справа № 120/5600/20-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

12 серпня 2024 р. Справа № 120/5600/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Коломієць М.А.,

представника заявника: Піпко А.М.,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Піпко Андрія Миколайовича про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача у виконавчому листі по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду, під головуванням судді Богоноса М.Б. від 09 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

17.12.2020 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №120/5600/20-а.

07.08.2024 року на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Піпко Андрія Миколайовича, в якій останній просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та замінити стягувача у виконавчому листі від 17.12.2020 року №120/5600/20-а з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.06.2023 року.

З огляду на викладене заявник вважає за необхідне замінити стягувача у виконавчому листі в адміністративній справі №120/5600/20-а з ОСОБА_2 на його правонаступника, а саме ОСОБА_1 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи те, що Вищою радою правосуддя 01.06.2023 року ухвалено рішення №595/0/15-23 "Про призначення судді ОСОБА_3 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України", розпорядженням В.о. керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду №22 від 07 серпня 2024 року призначений повторний авторозподіл.

За результатами повторного автоматизованого розподілу, заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача у виконавчому листі передано на розгляд судді ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 08.08.2024 року заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.08.2024 року з повідомленням учасників справи.

12.08.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано письмові пояснення у яких вказано, що заміна стягувача у виконавчому листі, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці.

У судовому засіданні 12.08.2024 року представник заявника просив задовольнити подану заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, проте клопотав про розгляд заяви без його участі.

У даному випадку, суд зазначає, що ключовим процесуальним питанням прошеним у заяві є заміна стягувача у виконавчому листі, питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є похідним.

Визначаючись щодо наявності підстав для заміни стягувача у виконавчому листі, суд виходить із наступного.

Особливості розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження (заміну стягувача або боржника у виконавчому листі) визначені статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Водночас, згідно з частиною 4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відтак, підстави та порядок заміни сторони виконавчого провадження та сторони у виконавчому листі тотожні.

В ході розгляду поданої заяви судом встановлено, що 17.12.2020 року на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року видано виконавчий лист №120/5600/20-а щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.06.2023 року.

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0308-8/41854 від 30.04.2024 року та долучених до нього матеріалів вбачається, що згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/5600/20-а від 09.11.2020 здійснено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії згідно з яким сума виплати (утримання) становить 18566,70 грн.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 та спадкоємицею за законом, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.06.2024 року.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі якого отримував пенсію померлий ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 3-1 така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера додаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Зміст статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно із статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові №560/14067/21 від 15 лютого 2024 року.

В силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, право заявника на отримання пенсії, що належала позивачу і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, може бути реалізоване шляхом відповідного звернення заявника до органу Пенсійного фонду із заявою про виплату такої пенсії у порядку і в строки (6 місяців після смерті пенсіонера), встановлені спеціальним пенсійним законодавством (частини 1, 3 статті 61 Закону № 2262-ХІІ).

Натомість як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0308-8/41854 від 30.04.2024 року заявник реалізувала право на звернення шляхом звернення її представника із адвокатським запитом лише 25.04.2024, тобто з пропуском строку визначеного частиною 3 статті 61 Закону №2262.

Інших доказів звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з цього приводу та в межах шестимісячного строку після смерті ОСОБА_2 , суду не надано.

В свою чергу, якщо особа в межах визначеного законом строку не звернулася за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Заявником долучено до поданої заяви свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.06.2024 року.

Із змісту свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що заборгованість Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/5600/20-а від 09.11.2020 року не входить до складу спадщини, на яку видано це свідоцтво. Іншого суду не надано.

Отже, на даний час заявником не долучено належних та допустимих доказів, які б вказували на факт правонаступництва у відповідних правовідносинах і як наслідок на обґрунтованість заяви в частині заміни стягувача у виконавчому листі.

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на даний час підстави для задоволення заяви в частині заміни стягувача у виконавчому листі відсутні, у тому у її задоволенні слід відмовити.

При цьому, заявник не позбавлена можливості повторно звернутись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, після усунення невідповідностей та/або одержання/здобуття належних доказів.

В свою чергу, суд зазначає, що процесуальне питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є похідним, оскільки має безпосередній зв`язок із заміною стягувача у виконавчому листі і у випадку відмови у його заміні втрачає сенс та доцільність, як у його вирішенні, так і задоволенні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Піпко Андрія Миколайовича про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача у виконавчому листі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 379 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Піпко Андрія Миколайовича про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.08.2024 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович