Справа № 260/2265/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/2265/23 пров. № А/857/9143/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представника позивача: Сосєдко М.О.,

представника відповідача: Палій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 260/2265/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авікомпанія «Скайлайн Експрес» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

суддя в 1-й інстанції Ващилін Р.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «Скайлайн Експрес»» (далі також ТОВ «АВІАКОМПАНІЯ «Скайлайн Експрес»», позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також відповідач), та просило суд:

- визнати податкові повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.01.2023 №53/33000701, №54/33000701, №55/33000701, які складені на підставі акту перевірки від 26.12.2022 №393/33-00-07-01/36129430 протиправними та скасувати.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами проведеної податкової перевірки посадові особи відповідача дійшли помилкових висновків щодо не нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість за ставкою 20% із зарахованих коштів від контрагента Туристичної компанії «Анекс Тур» в якості попередньої оплати наданих послуг. Зазначає, що такі кошти надійшли в якості попередньої оплати послуг з виконання міжнародного перевезення пасажирів авіаційним транспортом, що згідно з нормами податкового законодавства оподатковуються за нульовою ставкою.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.01.2023 №53/33-00-07-01, №54/33-00-07-01, які складені на підставі акту перевірки від 26.12.2022 №393/33-00-07-01/36129430.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «СКАЙЛАЙН ЕКСПРЕС»» 14040,12 грн. (Чотирнадцять тисяч сорок гривень)12 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зокрема зазначає те, що перерахування коштів відбулось після запровадження воєнного стану- 24.02.2022р. Тобто сторони договору були обізнані про закриття аеропортів. Вказує, що по факту першої події, тільки перерахування коштів, нульова ставка не застосовується. Підпункт .«а» пп.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПКУ чітко зазначає, що міжнародне перевезення повинно бути здійснене. Таке міжнародне перевезення здійснене не було, а відтак позивач не має права на застосування нульової ставки. В подальшому, більш як за рік користування зарахованими коштами, ТОВ «Авіакомпанія «Скайлайн Експрес» повернула попередню оплату на користь ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур». У такому випадку при здійсненні повернення попередньої оплати позивач повинен був подати розрахунок коригування відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

04 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача. У відзиві позивач зазначає, що міжнародне перевезення не було здійснене на час проведення перевірки не спростовує необхідності оподаткування такої послуги саме за ставкою 0%. Контролюючому органу достеменно відомо про причини невиконання міжнародних рейсів з України війна, та як наслідок закриття повітряного простору України.

Звертає увагу, що ПК України не містить жодної норми, яка вказувала б на те, що в разі неможливості здійснення міжнародного перевезення у зв`язку із військовим станом (закриттям повітряного простору) відбувається зміна об`єкту оподаткування.

Зазначає, що сторони при організації договірних правовідносин та здійсненні розрахунків у 2022 році не могли прогнозувати тривалість дії воєнного стану та пов`язаних з ним обмежень на 2023 рік, оскільки така обставина від них будь-яким чином не залежить. В свою чергу введення в Україні воєнного стану не є підставою для зупинення здійснення суб`єктами господарювання своєї підприємницької діяльності та не зупиняє дію раніше укладених договорів.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року залишити без змін.

27 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про долучення документів від Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому відповідач просить долучити до матеріалів справи судову практику в подібних правовідносинах.

28 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від позивача, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики.

09 серпня 2024 року позивачем подано клопотання, в якому він просить долучити до матеріалів справи постанову Верховного Суду від 06 серпня 2024 року у справі №260/4237/23.

09 серпня 2024 року відповідач подав до суду пояснення по справі, у яких зазначив, що покликання позивача на позицію Верховного Суду як на підставу для відмови в задоволенні апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції стосується не тотожних взаємовідносин, а тому не може бути застосована до спірних правовідносин. Більше того, цією постановою Верховний Суд не ухвалив остаточного (фінального) рішення, а направив справу на новий розгляд, що свідчить про відсутність правової позиції Верховного Суду, яку слід тлумачити як судову практику обов`язкову до застосування.

12 серпня 2024 року позивач подав клопотання в якому просить долучити до матеріалів справи копію платіжної інструкції від 19.09.2022 № 1416.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у період з 29 листопада по 19 грудня 2022 року посадовими особами Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» (в подальшому перейменована на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Скайлайн Експрес»») щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами чого складено акт №393/33-00-07-01/36129430 від 26.12.2022.

Згідно з висновками акту контролюючим органом при перевірці дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено наступні порушення ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна»:

1) пп. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. «а» п. 187.1 ст. 187 та п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями (далі ПК України), - оскільки завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 624000,00 грн;

2) п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 ПК України не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України за вересень 2022 року на суму ПДВ 624000,00 грн.

Вказані висновки ґрунтуються на тому, що ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна», на думку посадових осіб контролюючого органу, не нарахувало податкове зобов`язання з податку на додану вартість по зарахованих коштах у розмірі 3120000,00 грн від замовника Туристичної компанії «Анекс Тур», як передоплату послуг за укладеним договором на реалізацію повітряного перевезення від 12.02.2014 №23.02.-2014.

За результатами проведеної податкової перевірки, у зв`язку з виявленими порушеннями, Західне міжрегіональне управління ДПС прийняло наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 20.01.2023 №53/33-00-07-01, яким ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період вересень 2022 року на 624000,00 грн;

- від 20.01.2023 №54/33-00-07-01, яким ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» нараховано штраф у розмірі 50% суми податку на додану вартість, за яким своєчасно не було зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, розмірі 312000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом рішеннями, ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» оскаржило такі в адміністративному порядку, однак у зв`язку з пропущенням строку на подання скарг такі рішеннями Державної податкової служби України №6127/6/99-00-06-01-02-06 та №6157/6/99-00-06-01-02-06 від 13.03.2023 залишені без розгляду.

Вважаючи прийняті Західним міжрегіональним управлінням ДПС податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони при організації договірних правовідносин та здійсненні розрахунків у 2022 році не могли прогнозувати тривалість дії воєнного стану та пов`язаних з ним обмежень на 2023 рік, оскільки така обставина від них будь-яким чином не залежить. В свою чергу введення в Україні воєнного стану не є підставою для зупинення здійснення суб`єктами господарювання своєї підприємницької діяльності та не зупиняє дію раніше укладених договорів.

Суд першої інстанції вважає правильним порядок проведеного ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» декларування податкових зобов`язань у поданій за вересень 2022 року податковій декларації з податку на додану вартість, а тому податкове повідомлення-рішення №53/33-00-07-01 від 20.01.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, суд зазначає, що оскільки спірне податкове зобов`язання стосується операції, що відповідно до пп. «а» 195.1.3 п. 195.1 ст. 195 ПК України оподатковується за нульовою ставкою, то контролюючий орган протиправно нарахував ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» штрафні санкції за нормами п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України. Таким чином, податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС від 20.01.2023 №54/33-00-07-01 також підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з такими висновками та зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.1561 п. 14.1 ст.14.1 ПК України встановлено, що податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.

У розумінні п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, в тому числі, операції платників податку з постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно з п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до пп. 213.1.9 і 213.1.14 п. 213.1 ст. 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

Відповідності до п. 193.1 ст. 193 ПК України, ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по окремо визначеним операціях;

г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.

Згідно п. 194.1 ст. 194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Базою оподаткування в спірних правовідносинах є сума отриманої позивачем від свого контрагента ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур»» попередньої оплати за надання послуг з повітряного перевезення пасажирів в період з 01.04.2023 по 31.10.2023 за договором на реалізацію повітряного перевезення від 12.02.2014 №23.02-2014.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2014 року ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» (перевізник) (в подальшому змінено назву на ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна») та ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» (замовник) уклали договір на реалізацію повітряних перевезень №23.02-2014, відповідно до умов якого замовник замовляє і оплачує, а перевізник забезпечує виконання повітряного перевезення по маршрутам та у відповідності із розкладом, які визначені в Додатках до цього договору.

Згідно з додатком №40 від 01.02.2022 року до договору на реалізацію повітряного перевезення №23.02-2014 від 12.02.2014 року, перевізник зобов`язався забезпечити виконання повітряного перевезення в період з 01 квітня 2023 року по 31 жовтня 2023 року відповідно до розкладу рейсів для сезону «Літо 2023», зокрема:

- КВР (Міжнародний аеропорт Бориспіль (Україна) AYT Міжнародний аеропорт Анталія (Турецька Республіка) КВР (Міжнародний аеропорт Бориспіль (Україна);

- КВР (Міжнародний аеропорт Бориспіль (Україна) HRG (Міжнародний аеропорт Хургада (Арабська Республіка Єгипет) КВР (Міжнародний аеропорт Бориспіль (Україна).

П. 2 Додатку №40 до договору передбачено, що замовник здійснює попередню оплату вартості рейсів за цим договором у розмірі 150000000,00 грн до початку навігації у сезоні ІАТА Літо 2023. Попередня оплата здійснюється на підставі виставлених рахунків перевізника та зараховується у вартість рейсів за цим договором за курсом НБУ (28,4555) на день укладення цього додатку.

На виконання умов вищевказаного договору та додатку №40 на підставі отриманого рахунку на оплату №01/09-2022 від 01.09.2022, 19 вересня 2022 року ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» платіжним дорученням №1416 перерахувала на рахунок ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» в рахунок попередньої оплати послуг повітряного перевезення суму 3120000,00 грн, в т.ч. 624000,00 грн ПДВ.

У поданій до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 19 жовтня 2022 року податковій декларації з податку на додану вартість за звітний період вересень 2022 року ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» податкові зобов`язання по вказаній операції за фактом першої події отримання авансового платежі за надання послуг міжнародного перевезення не відобразило. Натомість задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 3552942,00 грн та суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 2554928,00 грн, в тому числі 624000,00 грн (сума податку на додану вартість за отриманий авансовий платіж від ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур»).

Щодо аргументів позивача, наведених у відзиві на апеляційну скаргу про те, що сторони при організації договірних правовідносин та здійсненні розрахунків у 2022 році не могли прогнозувати тривалість дії воєнного стану та пов`язаних з ним обмежень на 2023 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався. Із матеріалів справи слідує, що 19 вересня 2022 року ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» платіжним дорученням №1416 перерахувала на рахунок ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» в рахунок попередньої оплати послуг повітряного перевезення суму 3120000,00 грн, в т.ч. 624000,00 грн ПДВ. Колегія суддів звертає увагу, що на момент здійснення попередньої оплати в Україні вже було введено воєнний стан, і позивач розумів, що в ситуації яка склалась жодних пасажирський перельотів у повітряному просторі України не передбачається.

Тобто, враховуючи всі обставини, які об`єктивно є перешкодою для виконання господарської операції і відповідно ставлять під сумнів її реалізацію, позивач зареєстрував господарську операцію, як таку, що оподатковується за нульовою ставкою.

Абзацом «а» підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 ПК України передбачено, що операції міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою. Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

При цьому, колегія суддів погоджується з покликанням відповідача на те, що по факту першої події, тільки перерахування коштів, нульова ставка не застосовується. Підпункт .«а» пп.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПКУ чітко зазначає, що міжнародне перевезення повинно бути здійснене. Таке міжнародне перевезення здійснене не було, а відтак позивач не має права на застосування нульової ставки.

Позивач, на думку апеляційного суду, необґрунтовано заявляє що не несе обов`язку прогнозувати умови, які складуться на момент вчинення господарської операції, адже здійснюючи господарські операції суб`єкт господарювання переслідує певну економічну мету, отримання ефекту від неї. Дійсно, позивач не може спрогнозувати об`єктивні перешкоди, які можуть виникнути під час реалізації господарської операції, однак за умов, які склалися та обставин, що були йому відомі на момент проведення авансового платежу, позивачу уже тоді було достеменно відомо про існування перешкод для реалізації такої операції, а відтак він цілком очікувано міг знати, що така операція не буде здійснена. Тому суд вважає, що позивач не мав достатніх підстав для реєстрації розглянутої господарської операції, як таку, що оподатковується за нульовою ставкою.

Щодо висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06 серпня 2024 року у справі № 260/4237/23 про те, що позивач уклавши договір до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України не міг знати, що така операція не буде здійснена, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами ст. 195 ПК України постачання таких послуг як міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою. Разом з тим, можливість здійснення такої господарської операції залежить від наявності у суб`єкта господарювання економічних можливостей та юридичних підстав, а також об`єктивної (реальної) вірогідності її проведення. Дійсно, як слідує із матеріалів справи 01 лютого 2022 року ТОВ «Авіакомпанія Азур Ейр Україна» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» підписали додаток до договору на реалізацію повітряного перевезення №23.02-2014 від 12.02.2014 року. Однак, колегія суддів звертає увагу, що на момент проведення авансового платежу у вересні 2022 року, позивачу було достеменно відомо про існування перешкод для реалізації господарської операції у зв`язку із неодноразовим продовженням воєнного стану в Україні. З 24 лютого 2022 року Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» повністю призупинило свою діяльність.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі № 260/2265/23 скасувати, прийняти нову постанову якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Авікомпанія «Скайлайн Експрес» -відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 15.08.24