Справа № 420/17978/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеської області у встановленні та виплаті ОСОБА_1 з 01.05.24 щомісячної доплати у повному розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без будь-яких обмежень в результаті збільшення основної суми нарахованої пенсії за рішенням суду;

зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеської області встановити та виплатити ОСОБА_1 з 01.05.2024 та в подальшому щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням рішень Одеського окружного адміністративного суду, а також раніше призначеної пенсії, та раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеської області, та отримує пенсію за вислугу. При призначенні пенсії з 01.10.2013 року її розмір обчислено за вислугу років (29 років) у розмірі 80 % від відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років,за Законом України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01.03.2002 року на підставі постанови КМУ №103, в розмірі 80% грошового забезпечення, з урахуванням вислуги 29 років у розмірі 2527,38 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 р. у справі №420/32142/23 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області (, вул. Канатна. 83, м. Одеса, 65012), щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 року ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області (, вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату пенсії у цьому розмірі з 01.01.2018 року з урахуванням раніше проведених виплат.

ГУ ПФУ в Одеської області здійснило з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат та з 01.05.24 року встановила пенсію Позивачу.

Після перерахунку пенсії Позивача за рішенням суду від 05.01.2024 р. у справі №420/32142/23 з 01.05.2024 року доплата 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 зменшилась на донараховану суму за рішенням суду 1332 грн. та становить лише 668.00 грн., а сума 1332 грн., відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 не виплачується, оскільки на цю суму було збільшено основну суму нарахованої пенсії за рішенням суду.

Отже, з 01.05.2024 року ГУ ПФУ в Одеської області не нарахувало позивачу доплату на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 у повному розмірі 2000,00 грн., що позивач вважає необґрунтованим і в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 17.06.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Даною ж ухвалою суду від 17.06.2024 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів з пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема, протокол про призначення пенсії, листки про перерахунок пенсії з 01.07.2021 року, щодо нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, листок про перерахунок пенсії на виконання рішення суду у справі №420/32142/23, листок перерахунку пенсії з 01.05.2024 року та інші матеріали пенсійної справи в частині, що стосується предмету спору, для долучення до матеріалів справи.

Електронний примірник адміністративного позову доставлено до електронного кабінету відповідача у підсистемі «Електронний суд» 10.06.2024 року, про що сформовано довідку від 20.06.2024 року.

Електронний примірник ухвали суду від 17.06.2024 доставлений до електронного кабінету відповідача у підсистемі «Електронний суд» 18.06.2024 року, про що сформовано довідку від 20.06.2024 року.

Отже, відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 17.06.2024 року строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк та станом на момент розгляду справи до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Документи витребувані ухвалою суду від 17.06.2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області також не надходили.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З матеріалів позовної заяви вбачається, що з 01.07.2021 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», ОСОБА_1 нараховувалась щомісячна доплата у розмірі 2000 грн.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 у справі № 420/32142/23, яке набрало законної сили 06.02.2024 року, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області, щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 року ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення протиправними; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області, здійснити відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату пенсії у цьому розмірі з 01.01.2018 року з урахуванням раніше проведених виплат.

З листків про перерахунок пенсії позивача, наявних в матеріалах справи, вбачається, що нa виконання рішення суду від 05.01.2024 року у справі № 420/32142/23, відповідачем з 01.01.2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача, при цьому, щомісячна доплата відповідно до Постанови № 713, зокрема з 01.05.2024 року виплачується в розмірі 668,00 грн.

Так, внаслідок проведення перерахунку на виконання рішення суду основний розмір пенсії зріс на: 1332,00 грн. Тому розмір щомісячної доплати відповідно до Постанови № 713 після проведеного перерахунку на виконання рішення суду у справі № 420/32142/23 склав: 2000,00 - 1332,00 = 668,00 грн.

Вважаючи своє право порушеним бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення нарахування щомісячної доплати у сумі 2000,00 грн., передбаченої постановою КМУ № 713, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 01.01.1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Частиною 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 18 ст. 43 Закону №2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частинами 1 та 2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На виконання ч. 4 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Пунктом 5 Постанови № 103 обумовлено перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводити на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.

14.07.2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 713 з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України постановлено установити з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру (пункт 1 Постанови № 713).

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року відповідно до Закону №2262-ХІІ, до розмірів їх пенсій, визначених станом на 01.03.2018 року, установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн. При цьому, у разі коли пенсія таким особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Як вбачається з листка про перерахунок пенсії позивача, що міститься в матеріалах справи, 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 року у справі № 420/32142/23, здійснено перерахунок пенсії позивача. При цьому, зокрема з 01.05.2024 року, розмір щомісячної доплати відповідно до Постанови №713 склав 668,00 грн.

Між тим, суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача проводився не у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для позивача нових щомісячних додаткових види грошового забезпечення, тобто не з підстав передбачених Законом №2262-ХІІ, без відповідної заяви позивача чи рішення Кабінету Міністрів України.

Підставою для такого перерахунку слугувало рішення Одеського окружного адміністративного суду, яким поновлено право позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 08.11.2022 року в своїй постанові по справі № 420/2473/22 висловив наступні позицію з приводу застосування та розуміння Постанови КМУ № 713: аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі № 420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі № 826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Аналогічну правову позицію в подальшому підтримано Верховним Судом у постанові від 02.03.2023р. по справі №600/870/22-а.

Відповідно до ч.5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачу призначено пенсію до 01.03.2018 року, а отже він має право на врахування до розміру його пенсії станом на 01.03.2018 року щомісячної доплати в сумі 2 000,00 грн., передбаченої Постановою № 713.

Суд звертає увагу, що проведений перерахунок пенсії у розумінні Постанови № 713 полягає у перерахунку, проведеному не з метою усунення порушення права особи на належний розмір пенсії, а її перерахунок у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Натомість, такий перерахунок пенсії не проводився, а тому, фактично, розмір пенсії позивача залишається незмінним, тому доплата згідно Постанови № 713 має складати 2000 грн.

При цьому, суд зауважує, що збільшення розміру пенсії на підставі рішення суду в контексті спірних правовідносин не може розцінюватись як збільшення розміру пенсії у відповідності до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 713, оскільки таке збільшення розміру пенсії сталося внаслідок відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі, а не внаслідок перерахунку відповідно до закону.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ в Одеській області на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що підставою для його звернення до суду є саме бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не встановлення та не виплати з 01.05.24 щомісячної доплати у повному розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», а не дії.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області щодо не встановлення та не виплати ОСОБА_1 з 01.05.24 щомісячної доплати у повному розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» є протиправною.

Щодо позовних вимог в частині здійснення вказаного перерахунку без будь-яких обмежень, з урахуванням рішень Одеського окружного адміністративного суду, суд вважає, що підстави для їх задоволення відсутні, оскільки ці вимоги заявлено передчасно.

Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Відповідач ще не приймав рішення щодо перерахунку пенсії позивачу на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого перерахунку будуть порушені шляхом обмеження пенсії.

Отже, суд вважає передчасним надавати оцінку вказаним обставинам та майбутній можливій поведінці відповідача у цьому рішенні.

З наведених підстав, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області встановити та виплатити ОСОБА_1 з 01.05.2024 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Саме такий спосіб судового захисту суд вважає ефективним та достатнім для відновлення порушених прав позивача у межах спірних правовідносин.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судових витрат, сплачених за надання правничої допомоги в сумі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої (адвокатської) допомоги.

Судом встановлено, що до матеріалів позовної заяви позивачем надано: договір про подання професійної правничої (адвокатської) допомоги від 24.05.2024 року; додаток №1 до договору - попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат; акт виконаних робіт від 08.06.2024 року, відповідно до якого адвокатом Опалько О.М. позивачу були надані послуги загальною вартість 5000 грн.: надання консультації Заявнику, роз`яснення 01.06.2024 року - 1000 грн.; надання роз`яснення по перерахунку пенсії, консультація 05.06.2024 року - 1500 грн.; зібрав докази, склав позов до Одеського окружного адміністративного суду 28.05.2024 року (2 години) - 3500 грн.

Враховуючи незначну складність справи, досліджені докази, що надані на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату правової допомоги, вимоги чинного процесуального законодавства щодо справедливого вирішення спорів та дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, що належать розподілу між сторонами у сумі 5000 грн. та наявність підстав для зменшення розміру витрат на оплату правової допомоги.

Під час визначення суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Під час вирішення судом питання відшкодування витрат на правову допомогу, суд повинен дослідити відповідність наданих видів допомоги критеріям видів правової допомоги, визначених статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі № 826/7375/18.

Таким чином, враховуючи співмірність наданих послуг категорії складності даної справи, об`єм наданих послуг та суть заявлених клопотань та заяв, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 500,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу суд вважає пропорційним до предмета спору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1211,20 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області щодо не встановлення та не виплати ОСОБА_1 з 01.05.2024 щомісячної доплати у повному розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області встановити та виплатити ОСОБА_1 з 01.05.2024 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. (п`ятсот гривень).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук