Справа № 520/5883/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

14.08.2024 р. справа №520/5883/24 Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" (Відповідач №1), Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Відповідач №2), Головного сервісного центру МВС України (Відповідач №3), Міністерства внутрішніх справ України в особі Відділу координації пенсійних питань (Відповідач №4) (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги: 1) визнання протиправною бездіяльності Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», яка полягає у яка полягає у невнесенні до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка видана на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 по справі № 520/10034/23, яке було скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 року, відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2023 основного розміру його пенсії; 2) зобов`язання Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за нормами чинними станом на 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням вимог пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 (у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103), надбавки за особливості проходження служби у мінімально визначеному розмірі - 50% та премії відповідно до Наказу ТВО Голови Державної служби з надзвичайних ситуацій №25 від 13.01.2022 року, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у відсотках не нижче, ніж у попередній виданій йому довідці про грошове забезпечення), для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2023 основного розміру його пенсії.

Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що відповідач протиправно відмовив у видачі оновленої довідки про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2024р. справа №520/5883/24 передана до провадження судді Сліденка А.В.

Ухвалою суду від 12.06.2024р. прийнято адміністративну справу №520/5883/24 до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Сліденка А.В. Залучено до участі у справі в якості відповідача - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (місцезнаходження - 61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 26; ідентифікаційний код - 45329727 ). Залучити до участі у справі в якості відповідача - Головний сервісний центр МВС України (місцезнаходження - вул. Лук`янiвська, 62, м. Київ, 04085; ідентифікаційний код - 40109173). Залучити до участі у справі в якості відповідача - Міністерство внутрішніх справ України в особі Відділу координації пенсійних питань (місцезнаходження - вулиця Академіка Богомольця, 10, Київ, 01601; ідентифікаційний код - 00032684); витребувано докази.

Відповідач №2 та Відповідач №4 із поданим позовом не погодились.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначали, що через відсутність інформації у ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» стосовно «…відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2023 основного розміру його пенсії…», ними було зроблено запит до розпорядника зазначеної інформації, а саме до ДСНС України. Відповідно 22.11.2023, вже використовуючи інформацію, надану ДСНС України листом від 16.11.2023 року № 20-22119/201, ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» на виконання вищезазначеного рішення суду була виготовлена оновлена довідка №100/21758 (22.11.2023 №33/41-9088). Таким чином в ДСНС України саме такі надбавки, шляхом таких розрахунків, не проводились, а отже у ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» були відсутні підстави визначати інші розміри надбавки та премії ніж 0.

Відповідач №1 та Відповідач №3, які були сповіщені про розгляд справи завчасно та у передбачений процесуальним законом спосіб, не виконали обов`язку із подання відзиву та доказів в обґрунтування незгоди із позовом.

Суд, дослідивши доводи усіх наявних у справі процесуальних документів, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник отримує від ГУ ПФУ у Харківські області пенсію у порядку Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки заявник є пенсіонером по лінії правопопередників Державної служби України з надзвичайних ситуацій (коли відповідні органи протипожежної охорони знаходились у структурі МВС України), то обов`язок з приводу видачі довідки про розмір та структуру підвищеного грошового забезпечення діючого атестованого спеціальним званням співробітника за тією ж самою посадою у штаті державного органу, котру обіймав заявник до звільнення з публічної служби (аналогічною чи прирівняною посадою) у цілях перерахунку (обчислення нового розміру) раніше вже призначеної пенсії з 25.02.2019р. був покладений на Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України в особі Управління координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України та Територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву (наказ МВС України від 25.02.2019 №129, наказ МВС України від 16.04.2021 року №291).

У межах спірних правовідносин заявник за власною ініціативою звернувся до Відповідача №1 з приводу надання до ГУ ПФУ в Харківській області довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р., обчислене із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "2.684,00грн.", проте відповідачем була вчинена відмова у видачі довідки, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023р. по справі №520/10034/23 позов було залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. по справі №520/10034/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 по справі № 520/10034/23 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», яка полягає у не підготовці та ненаданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії. Зобов`язано Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною посадою станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 .

22.11.2023р. Відповідачем №1 відносно заявника із використанням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 було складено довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у розрізі складових компонентів: 1) оклад за посадою - 6230,00грн., 2) оклад за військовим званням - 2.150,00грн., 3) надбавка за вислугу років (45%) - 3771,00грн., а загалом - 12151,00грн. (довідка від 22.11.2023р. №33/41-9088).

Стверджуючи про невідповідність закону владного управлінського волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу визначення відсоткових розмірів окремих видів грошового забезпечення, включених до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р., заявник ініціював даний спір.

Суд зазначає, що згідно з п.1 наказу МВС України від 22.04.2024р. №259 Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України визначений уповноваженим підрозділом з підготовки та подання до органів ПФУ документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Згідно з п.2 наказу МВС України від 22.04.2024р. №259 уповноважено Головний сервісний центр МВС на видачу довідок звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18 з покладанням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС).

Згідно з п.3 наказу МВС України від 22.04.2024р. №259 - п.2 наказу МВС України від 22.04.2024р. №259 застосовується з 01.01.2024р.

Згідно з п.4 наказу МВС України від 22.04.2024р. №259 визнано таким, що втратив чинність наказ МВС України від 25.02.2019 №129.

Отже з 01.05.2024р. обов`язок з приводу видачі довідки про розмір та структуру підвищеного грошового забезпечення був покладений на Головний сервісний центр МВС в особі, зокрема, Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавський та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) (стосовно довідок про підвищене грошове забезпечення станом на березень 2019р. та станом на листопад 2019р.) та на Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України (стосовно решти випадків видачі довідок про підвищене грошове забезпечення) (наказ МВС України від 22.04.2024р. №259).

Наказом МВС України від 21.06.2024 № 432 було внесено зміни до наказу МВС України від 22.02.2024 № 259, а саме: "2. Уповноважити Головний сервісний центр МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за їх зверненнями довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18, а також здійснювати відповідно до законодавства України розгляд звернень таких осіб про видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за інші періоди з покладенням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС).

3. Територіальним медичним об`єднанням Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києву та Київській області (далі - територіальні медичні об`єднання), які є сторонами у справах щодо оформлення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій та інших пенсійних питань у судах першої (місцеві суди), апеляційної та касаційної інстанцій, вжити заходів щодо залучення Головного сервісного центру МВС як співвідповідача.".

Таким чином, на момент вирішення спору зі змісту п.1 наказу МВС України від 21.06.2024 № 432 випливає, що повноваження на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за їх зверненнями довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18 та здійснення відповідно до законодавства України розгляду звернень осіб про видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за інші періоди покладено на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС).

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, а п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України і з 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1799-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст. 4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2262-ХІІ).

Отже, порядок соціального захисту у формі пенсійного забезпечення військовослужбовців, звільнених зі служби у відставку, унормовано, насамперед, приписами Закону України №2262-XII.

Водночас із цим, оскільки за приписами ч.1 ст.11 Закону України №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів, то суд вважає, що застосування положень Закону України №2262-ХІІ не повинно порушувати окреслених у ст.7 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" принципів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд відмічає, положеннями Закону України №2262-ХІІ запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2262-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2262-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

При цьому, ст.43 Закону України №2262-ХІІ визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагорода за працю), одержані саме особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).

Натомість, ст.63 Закону №2262-ХІІ визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагорода за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).

У силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019р. по зразковій справі №240/5401/18 процедури призначення пенсії (ст.43 Закону №2262-XII) та перерахунку пенсії (ст.63 Закону №2262-XII) є різними як за змістом, так і за механізмом проведення.

Також і у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 16.04.2024р. у справі №240/1996/23 аналіз положень ст.ст. 43, 63 Закону України №2262-ХІІ засвідчує, що при перерахунку пенсії на підставі ч.3 ст.63 Закону України №2262-ХІІ враховуються лише ті додаткові види грошового забезпечення у межах переліків, які на момент здійснення такого перерахунку виплачуються особам, котрі працюють на аналогічних посадах. Водночас, перелік додаткових видів грошового забезпечення саме для обрахунку пенсії при її призначенні відповідно до ст.43 Закону України №2262-ХІІ законодавством не обмежується.

З огляду на викладені вище міркування, суд не знаходить жодних підстав для одночасного поєднання цих процедур (обчислення розміру пенсії під час призначення вперше та обчислення розміру пенсії під час перерахунку у зв"язку із зростанням поточного грошового забезпечення) за будь-якими компонентами (за винятком визначення загальної структури грошового забезпечення як бази обчислення розміру пенсії), адже збереження структури та розмірів власного грошового забезпечення, котре майбутній пенсіонер отримував під час служби та приєднання до цієї величини оплати праці (служби) нових виплат, проведених на користь третьої сторонньої особи - діючого публічного службовця, котрий обіймає ту ж саму або аналогічну штатну посаду, із невідворотною неминучістю призводить до обчислення пенсії із використанням штучно створеного (тобто взагалі не існуючого в умовах фактичної дійсності) арифметичного показника розміру оплати праці (служби) конкретного учасника суспільних відносин, що є порушенням запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права в частині таких невід"ємних складових як справедливість та юридична визначеність.

Суд вважає, що слушність саме такого тлумачення змісту ст.63 Закону України №2262-ХІІ в частині правової природи перерахунку пенсії є відсутність як у нормах Закону України №2262-ХІІ, так і у нормах суміжного законодавства правових підстав для обчислення пенсії з суми "умовно" підвищеного грошового забезпечення, котра фактично не отримується конкретним діючим публічним службовцем.

При цьому, за змістом ст.63 Закону України №2262-ХІІ право громадянина на проведення перерахунку (тобто обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії) пов`язано з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (як у формі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, так і у формі введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення).

Відтак, згідно з ч.2 ст.73 КАС України до предмету доказування у такому спорі входять обставини розміру грошового забезпечення діючого публічного службовця, обчисленого у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 та реально отриманого станом на конкретну календарну дату.

Суд відмічає, що відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

На подальший розвиток ст.43 Конституції України та положень ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також низки інших законів, нормами яких право визначення грошового забезпечення військовослужбовців чи атестованих спеціальними званнями співробітників державних органів було передано у виключне відання Уряду України (а саме: ст.16 Закону України від 03.04.2003р. №661-IV "Про Державну прикордонну службу України", ст.30 Закону України від 25.03.1992р. №2229-ХІІ "Про Службу безпеки України", ст.21 Закону України від 13.03.2014р. №876-VII "Про Національну гвардію України", ст.23 Закону України від 23.06.2005р. №2713-IV "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", ст.125 Кодексу цивільного захисту України) відносини з приводу виплати грошового забезпечення військовослужбовцям були деталізовані нормами постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294 (01.01.2008р.-28.02.2018р.) та постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 (01.03.2018р.-до теперішнього часу).

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) було передано законодавцем у відання Уряду України і урегульовано у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).

При цьому, за змістом ч.3 ст.51 та ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ правовою підставою для вчинення суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії є виключно подія підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (осіб рядового і начальницького складу; тобто подія зростання розміру виду грошового забезпечення чи подія введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення).

З огляду на правові позиції, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23, суд виходить із того, що право заявника на обчислення грошового забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 з метою проведення перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії із використанням прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі - "2.684,00грн." встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. у справі №520/10034/23.

У межах даної справи спірним є питання відповідності закону управлінських волевиявлень суб`єкта владних повноважень виключно з приводу визначення відсоткового показника арифметичного значення таких видів грошового забезпечення як: надбавка за особливості проходження служби, премія, а не конкретної суми цих платежів.

Згідно з ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

У силу правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23: 1) у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо зазначення розміру надбавки за особливості проходження служби та премії (розмір яких є предметом спору у цій справі) належить указувати їх середній розмір, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; 2) аналогічну правову позицію щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) (провадження № 11-308заі18); 3) розміри надбавки за особливості проходження служби та премії мали бути визначені у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020р., 01.01.2021р., 01.01.2022р. у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої відбулось звільнення на пенсію, тобто надбавка за особливості проходження служби - 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та премія - 35 % посадового окладу.

У позові заявником заявлено вимогу про зобов`язання відповідача підготувати нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.01.2023 із обов`язковим зазначенням, зокрема, надбавки за особливості проходження служби у мінімально визначеному розмірі - 50%.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Тому суд доходить до переконання про те, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. у справі №520/10034/23 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23 не доводять право заявника на включення до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 виду грошового забезпечення - надбавка за особливості несення служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення - премія у розмірі 35% посадового окладу, позаяк стосуються правовідносин за участі військовослужбовців Збройних Сил України.

Між тим, заявник правового статусу військовослужбовця Збройних Сил України не набув.

Суд відмічає, що у силу ч.4 ст.44, ч.2 ст.78, ч.3 ст.78, п.4 ч.5 ст.160, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.4 ст.162 КАС України обов"язок повідомлення суду усіх обставин справи та підтвердження доводів про існування цих обставин відповідними доказами покладений, насамперед на учасників справи - сторони спору.

Окрім того, суд згідно з ч.4 ст.9 КАС України обтяжений законодавцем обов"язком встановити об"єктивну істину у кожному спорі за власною ініціативою безвідносно до стану виконання учасниками справи - сторонами спору згаданого вище процесуального обов"язку.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 06.06.2024р. у справі №400/1217/23: 1) Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі; 2) Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності; 3) обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається. При цьому підставу позову повинен довести саме позивач. Позивач повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги разом з поданням позовної заяви. В разі неможливості самостійно представити такі докази, позивач повинен про це повідомити суд та зазначити причини, з яких доказ не може бути подано. Крім того, позивач вправі подати до суду клопотання про витребування доказів, із зазначенням причини неможливості самостійного їх представлення та наведенням вжитих ним для цього заходів.; 4) Посилання позивача на те, що в силу вимог частини другої статті 77 КАС України обов`язок доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд відзначає, що у межах даної справи між сторонами відсутній спір про будь-які факти об"єктивної дійсності, бо ініційований заявником спір стосується суто питання про право.

У ході розгляду справи судом установлено, що 15.07.2021р. компетентним суб"єктом права - ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" відносно заявника було складено довідку про підвищене грошове забезпечення станом на березень 2019р., де відображено такі види грошового забезпечення: оклад за посадою (старший пожежний ВПЧ-33 по охороні Малинівської філії) - 4.090,00грн.; оклад за званням (підполковник внутрішньої служби) - 1.410,00грн.; надбавка за вислугу років (45%) - 2.475,00грн.; надбавка за особливості проходження служби (50%) - 3.987,50грн.; премія - 50% - 2.045,00грн., а загалом на суму - 14.007,50грн.

22.11.2024р. компетентним суб"єктом права - ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" відносно заявника було складено довідку про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р., де відображено такі види грошового забезпечення: оклад за посадою (старший пожежний ВПЧ-33 по охороні Малинівської філії) - 6.230,00грн.; оклад за званням (підполковник внутрішньої служби) - 2.150,00грн.; надбавка за вислугу років (45%) - 3.771,00грн.; надбавка за особливості проходження служби (0%) - 0,00грн.; премія - 0% - 0,00грн., а загалом на суму - 12.151,00грн.

Суд відзначає, що відносини з виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту деталізовані приписами Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (затверджено наказом МВСУ від 20.07.2018р. №623, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.08.2018р. за №936/32388; далі за текстом - Інструкція №623).

Так, згідно з п.1 Розділу V Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.

Згідно з п.2 Розділу V Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу залежно від складності, важливості, інтенсивності та умов служби розмір надбавки за особливості проходження служби, установлений відповідно до пункту 1 цього розділу, може збільшуватися до 100 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.

Отже, максимальний розмір надбавки за особливості проходження служби особам начальницького складу служби цивільного захисту згідно з підзаконним нормативно-правовим актом установлений у розмірі до 50 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.

Підстав для поширення на спірні правовідносини положень п.2 Розділу V Інструкції №623 суд не знаходить, адже ці приписи присвячені окремим індивідуальним випадкам виконання діючою особою начальницького складу служби цивільного захисту роботи у випадках підвищеної від загального рівня складності, важливості, інтенсивності та умов служби.

Ці фактори не підпадають під дію ч.3 ст.51, ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ та п.5 Порядку №45 і не можуть бути кваліфіковані у якості зростання грошового забезпечення публічного службовця відповідної категорії для перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 01.04.2024р. у справі №380/17239/22 із початком широкомасштабної військової агресії РФ фундаментальні національні інтереси, які полягають у збереженні суверенітету, територіальної цілісності і незалежності, що є засадничими умовами реалізації права українського народу на самовизначення та збереження держави Україна, викликали потребу у невідкладній повній мобілізації оборонних ресурсів для забезпечення відсічі агресору.

Правовий режим воєнного стану в Україні був запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/22 (який був затверджений Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ) та з урахуванням Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 07.11.2022р., №58/2023 від 06.02.2023р., №254/2023 від 01.05.2023р., №451/2023 від 26.07.2023р., №734/2023 від 06.11.2023р., №49/2024 від 05.02.2024р., №271/2024 від 06.05.2024р. (затверджених відповідними законами України) безперервно діє досі.

У межах даного спору суд визнає загальновідомими у розумінні ч.3 ст.78 КАС України обставини того, що 24.02.2022р. був розпочатий акт безпосередньої збройної військової агресії Російської Федерації проти України поза межами окремих районів Луганської області України та Донецької області України.

Окрім того, стосовно усіх обставини дії правового режиму воєнного стану суд зазначає, що у рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 та у рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06.04.2022р. №1-р(ІІ)/2022 також констатовано початок агресії Російської Федерації проти України - 20.02.2014р. та набуття цією агресією повномасштабного характеру - 24.02.2022р.

Тому будь-які розпорядчо-нормативні акти керівника Державної служби України з надзвичайних ситуацій, видані після 24.02.2022р. з приводу показників відсоткового значення окремих видів грошового забезпечення не можуть слугувати законними і справедливими підставами для проведення перерахунку розміру раніше вже призначених пенсії, бо стосуються випадків проходження публічними особами служби в умовах правового режиму воєнного стану.

У силу спеціального застереження речення 3 ч.3 ст.63 Закону України №2262-ХІІ у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про те, що під час перерахунку пенсії у зв"язку із подією "умовного" підвищення грошового забезпечення за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 станом на 01.01.2023р. заявник не міг набути більшого обсягу розумних очікувань чи обгрунтованих сподівань понад збереження абсолютної арифметичної величини відповідного окремого виду грошового забезпечення згідно з попередньо виданою довідкою про підвищене грошове забезпечення (тобто у випадку заявника 3.987,50грн. надбавки за особливості проходження служби згідно з довідкою ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" від 15.07.2021р. №33/41-2015).

Вирішуючи спір за епізодом розміру премії як виду грошового забезпечення у цілях перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії, суд керується наступними мотивами та підставами.

Згідно з ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ та п.1 Порядку №45 підставою для перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії є подія реального (тобто фактичного, а не уявного чи удаваного) зростання поточного грошового забезпечення діючого публічного службовця за рахунок або збільшення будь-якого постійного та регулярного виду грошового забезпечення, або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ст.ст.2, 15 Закону України від 24.03.1995р. №108/95-ВР "Про оплату праці" премія як структурний елемент оплати праці може мати як правову природу і характер виплати загального характеру (тобто заходу заохочення як матеріального стимулу невизначеному колу осіб за рішенням Кабінету Міністрів України (або уповноваженого Урядом України суб"єкта права), так і правову природу і характер виплати індивідуального / персонального характеру (тобто заходу заохочення конкретного працівника як результату трудової (службової) діяльності за конкретний проміжок часу).

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 17.10.2023р. у справі №140/5557/22: « 35. Водночас, з 1 січня 2022 року згідно з абзацом другим та підпунктом 1 абзацу 3 пункту 5 додатку 2 «Розміри виплат окремим категоріям військовослужбовців Збройних Сил України у 2022 році» рішення Міністра оборони України від 18.01.2022р. № 248/269 (додаток 11) розмір щомісячної премії військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотного складу Збройних Сил України, встановлено з розрахунку 350 % посадового окладу.

36. Колегія суддів звертає увагу, що суд апеляційної інстанції вірно зауважив, що на ІНФОРМАЦІЯ_1 покладена функція із складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

37. Поряд з цим, у спірних правовідносинах таким рішенням Кабінету Міністрів України є Постанова № 704. Після прийняття Постанови № 704 Кабінетом Міністрів України рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІ1, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не приймалось.

38. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 592/5164/16-а зробила висновок, що премія, яку позивач просив врахувати для обчислення нового розміру пенсії, має тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців. При цьому розмір такої премії для конкретного військовослужбовця заздалегідь не є фіксованим, а здебільшого залежить від якості та особливостей проходження ним військової служби. Наведене, на думку Великої Палати Верховного Суду, свідчить, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців. Відтак встановлення премії, передбаченої наказами Міністра оброни України, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

39. Отже, рішення (телеграма) Міністра оборони України від 14 січня 2022 року № 248/269 щодо зазначення конкретного відсотка премії не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення.».

Під час відправлення правосуддя у даному спорі окружний адміністративний суд вважає, що наведений правовий висновок є релевантним і до інших рішень Міністра оборони України з аналогічних питань, а саме: на 2020р. - рішення №248/291 від 14.01.2020р., на 2021р. - рішення №248/612 від 27.01.2021р., на 2022р. - рішення №248/1210 від 04.03.2022р., на 2023р. - рішення №2683/з від 01.02.2023р.

Окремо суд зважає, що згідно з п.5 Порядку №45 до внесення змін п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 та після втрати п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 (29.01.2020р. як з моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/5463/18) для перерахунку пенсій грошове забезпечення у вигляді щомісячної премії враховується у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, а види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Згідно з правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у справі №380/19324/23 у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо зазначення розміру надбавки за особливості проходження служби та премії (розмір яких є предметом спору у цій справі) належить указувати їх середній розмір, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018р. у справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) (провадження № 11-308заі18).

Окремо суд зважає, що підвищення будь-яких видів грошового забезпечення діючого військовослужбовця, зумовлене проходженням служби в умовах дії правового режиму воєнного стану та виконанням завдань за посадою військової служби з приводу відбиття повномасштабної збройної агресії ворога проти України з 24.02.2022р. не може бути кваліфіковано у якості правової підстави для проведення перерахунку розміру раніше призначених пенсій у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ.

Суд відзначає, що згідно з п.1 Розділу ХVІ Інструкції №623 керівники органів управління (підрозділів) мають право в межах фонду преміювання та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби. Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 01.04.2024р. у справі №380/17239/22 із початком широкомасштабної військової агресії РФ фундаментальні національні інтереси, які полягають у збереженні суверенітету, територіальної цілісності і незалежності, що є засадничими умовами реалізації права українського народу на самовизначення та збереження держави Україна, викликали потребу у невідкладній повній мобілізації оборонних ресурсів для забезпечення відсічі агресору.

Правовий режим воєнного стану в Україні був запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/22 (який був затверджений Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ) та з урахуванням Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 07.11.2022р., №58/2023 від 06.02.2023р., №254/2023 від 01.05.2023р., №451/2023 від 26.07.2023р., №734/2023 від 06.11.2023р., №49/2024 від 05.02.2024р., №271/2024 від 06.05.2024р. (затверджених відповідними законами України) безперервно діє досі.

У межах даного спору суд визнає загальновідомими у розумінні ч.3 ст.78 КАС України обставини того, що 24.02.2022р. був розпочатий акт безпосередньої збройної військової агресії Російської Федерації проти України поза межами окремих районів Луганської області України та Донецької області України.

Окрім того, стосовно усіх обставини дії правового режиму воєнного стану суд зазначає, що у рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 та у рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06.04.2022р. №1-р(ІІ)/2022 також констатовано початок агресії Російської Федерації проти України - 20.02.2014р. та набуття цією агресією повномасштабного характеру - 24.02.2022р.

Тому будь-які розпорядчо-нормативні акти керівника Державної служби України з надзвичайних ситуацій, видані після 24.02.2022р. з приводу показників відсоткового значення окремих видів грошового забезпечення не можуть слугувати законними і справедливими підставами для проведення перерахунку розміру раніше вже призначених пенсії, бо стосуються випадків проходження публічними особами служби в умовах правового режиму воєнного стану.

У силу спеціального застереження речення 3 ч.3 ст.63 Закону України №2262-ХІІ у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про те, що під час перерахунку пенсії у зв"язку із подією "умовного" підвищення грошового забезпечення за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 станом на 01.01.2023р. заявник не міг набути більшого обсягу розумних очікувань чи обгрунтованих сподівань понад збереження абсолютної арифметичної величини відповідного окремого виду грошового забезпечення згідно з попередньо виданою довідкою про підвищене грошове забезпечення (тобто у випадку заявника 2.045,00грн. надбавки за особливості проходження служби згідно з довідкою ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" від 15.07.2021р. №33/41-2015.

Вирішуючи спір, суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України.

Обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений у першу чергу саме на суб"єкта владних повноважень ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів на спростування вимог приватної особи та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону реально вчиненого суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення.

Водночас із цим, за змістом правових позицій постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21 обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 ст.77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зміст цієї норми процесуального закону було розтлумачено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав (інтересів) та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

Кваліфікуючи реально вчинене у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень, суд виходить із того, що за загальним правилом під рішенням суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень слід розуміти вчинок посадової/службової особи, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти невиконання обов`язків, під відмовою суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмово зафіксоване діяння з приводу незадоволення звернення приватної особи.

За змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

Суд відмічає, що у спірних правовідносинах суб"єктом владних повноважень було одночасно вчинено і управлінське волевиявлення у формі бездіяльності з приводу включення до складеної відносно заявника на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. у справі №520/10034/23 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення - надбавка за особливості несення служби у розмірі - 3.987,50грн., виду грошового забезпечення - премія у розмірі - 2.045,00грн.; і управлінське волевиявлення з приводу включення до складеної відносно заявника на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. у справі №520/10034/23 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення - надбавка за особливості несення служби у розмірі 0% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення - премія у розмірі 0% посадового окладу.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд констатує, що у ході розгляду справи суб`єктом владних повноважень не було доведено дотримання у даному конкретному випадку ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України з огляду на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. у справі №520/10034/23 та зміст довідки ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" від 15.07.2021р. №33/41-2015.

Тому позов належить задовольнити частково у спосіб обтяження суб"єкта владних повноважень обов`язком скласти відносно заявника довідку про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 із включенням до згаданої довідки виду грошового забезпечення - надбавка за особливості несення служби у розмірі - 3.987,50грн., виду грошового забезпечення - премія у розмірі - 2.045,00грн.

Вирішуючи спір за епізодом спонукання суб"єкта владних повноважень включити до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення - премія у розмірі до 299% (від посадового окладу) відповідно до наказу ТВО Голови Державної служби з надзвичайних ситуацій №25 від 13.01.2022 року суд зазначає, що відповідно до ст.ст.2, 15 Закону України від 24.03.1995р. №108/95 "Про оплату праці" премія як структурний елемент оплати праці може мати як правову природу і характер виплати загального характеру (тобто заходу заохочення як матеріального стимулу невизначеному колу осіб за рішенням Кабінету Міністрів України (або уповноваженого Урядом України суб"єкта права), так і правову природу і характер виплати індивідуального / персонального характеру (тобто заходу заохочення конкретного працівника як результату трудової (службової) діяльності за конкретний проміжок часу).

Так, відповідно до п.2 наказу ТВО Голови Державної служби з надзвичайних ситуацій №25 від 13.01.2022 року цей наказ застосовується з 01 січня 2022 року і поширюється на осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які проходять службу в підрозділах, утримання яких здійснюється за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету.

Отже, такий наказ ТВО Голови Державної служби з надзвичайних ситуацій винесено для належного забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які проходять службу в підрозділах.

При цьому, судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено того, що він проходив службу у відповідних підрозділах у період дії вищевказаного наказу.

За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для включення у довідку для перерахунку пенсії додаткових видів забезпечення та премії згідно наказу ТВО Голови Державної служби з надзвичайних ситуацій №25 від 13.01.2022 року.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-244, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» з приводу зазначення у складеній відносно ОСОБА_1 на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. у справі №520/10034/23 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення - надбавка за особливості проходження служби у розмірі - 3.987,50грн., виду грошового забезпечення - премія у розмірі - 2.045,00грн.

Зобов`язати Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавський та сумській областях (філія ГСЦ МВС) на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023р. у справі №520/10034/23 скласти відносно ОСОБА_1 та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. із включенням виду грошового забезпечення - надбавка за особливості проходження служби у розмірі - 3.987,50грн., виду грошового забезпечення - премія у розмірі - 2.045,00грн..

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» (ідентифікаційний код - 08734011; місцезнаходження - вул. Гіршмана, буд. 8-10, м. Харків, 61002) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання - АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) у якості компенсації витрат на оплату судового збору.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя А.В. Сліденко