Справа № 520/8334/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 р. № 520/8334/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.03.2024 № 210 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» щодо застосування до інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.03.2024 №116 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

3. Поновити з 14.03.2024 капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.03.2024 по дату ухвалення судового рішення.

5. Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області з 14 березня 2024 року.

6. Звернути до негайного викбнання рішення суду в частині стягнення з ГУНП в Харківській області суми заробітної плати в межах одного місяця.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн.

В обґрунтування позову зазначено, що накази відповідача від 05.03.2024 № 210 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» щодо застосування до інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 13.03.2024 №116 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 19.04.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржувані позивачем накази від 05.03.2024 № 210 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» щодо застосування до інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 13.03.2024 №116 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області є такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

26.04.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 , перебувала на службі в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області на посаді інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГКНП в Харківській області і мала спеціальне звання капітан поліції.

28.02.2024 Головним управління Національної поліції в Харківській області було видано наказ № 552 про призначення та проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області та створено Дисциплінарну комісію у складі 4 осіб, а саме: голови комісії - старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , членів комісії: інспектора ВП УГІ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_23, старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_24, старшого інспектора з ОД ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4

29.02.2024 наказом ГУНП в Харківській області № 558 до наказу ГУНП в Харківській області від 28.02.2024 № 552 внесені зміни в частині складу дисциплінарної комісії. Вказаним наказом дисциплінарну комісію визначено у складі: голови комісії - старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , членів комісії: інспектора ВП УГІ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_23, старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_24, старшого інспектора з ОД ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4, старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_25, інспектора ВСР УГІ ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_26

Висновком службового розслідуванням за фактом порушень службової дисципліни поліцейським ППОП ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 року було встановлено, що 11.01.2024 до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в Харківській області від 28.02.2024 № 404/119-15-2024 про те, 28.02.2024 в ході моніторингу мережі Інтернет, а саме в Телеграм-каналі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» виявлено публікацію з прикріпленими двома відеозаписами. На одному відеозаписі зафіксовано як т.в.о. командира ППОП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_5 зачитує наказ ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса», перед особовим складом, при цьому у вказаному відеозаписі озвучені прізвища, імена, по-батькові, спеціальні звання, посади, номери спеціальних жетонів поліцейських, які прямують у відрядження. На другому відеозаписі зафіксований діалог між підполковником поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1 з приводу законності наказу ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек та його обговорення. В обох відеозаписах є вшитий напис «JENYA ZUB».

До відеозаписів додано текст наступного змісту:

«Я інспектор полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 , капітан поліції.

22.02.2024 у нас було відрядження (20 працівників) до м. Одеса в оперативне підпорядкування ОШБ Лють. 21.02.2024 в робочому чаті написали інформацію, що внесено зміни до наказу, а саме добавили моє прізвище. Після чого мені зателефонував т.в.о командир роти довів інформацію за відрядження, на що я сказала, що не маю можливості поїхати до відрядження так як маю двох малолітніх дітей віком 11 років та 2 роки, на що він мені відповів що передасть інформацію керівникам. Змін ніяких не відбулося, наступного дня нас збирали на парковці ТЦ Рост Холодна гора, куди потрібно було прибути уже з речами і будем виїзжати до м. Одеси.

На парковці на загальному шикуванні тво командир полку особливого призначення ОСОБА_5 під відео запис зачитав наказ на відрядження. Після того як зачитав моє прізвище спитав мене чи я готова виконувати наказ, я відповіла що даний наказ є незаконним у зв`язку з порушенням пункту 7 глави 1 наказу МВС 672 від 02.08.2017, а саме через те що я маю двох малолітніх дітей мою згоду на відрядження ніхто не запитував та не отримував. У подальшому почалась дискусія на дану тему і мене було запрошено до відділу кадрового забезпечення для з`ясування цих обставин.

Прибувши до відділу кадрів я надала ксерокопію свідоцтва про народження дітей, а також рішення суду та нотаріальний договір відносно моєї дитини від першого шлюбу яка повинна проживати зі мною до досягнення нею 18-річного віку. Хочу зазначити, що інформація стосовно моїх дітей є в моїй особовій справі, але незважаючи на це тво командира полку ОСОБА_5 відповів що йому не відома була інформація про дітей, а з особовою справою вони не ознайомлювалися, тому мені потрібно виконувати їх наказ і якщо я вважаю що він незаконний то мені потрібно це доказати в законному порядку».

Також, у зазначеному вище Telegram-каналі виявлено публікацію з текстом: «Часть: 2 Можу допустити думку що керівники таким чином хотіли надавити на мого чоловіка який також несе службу в даному підрозділі і звертався з рапортом надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3х річного віку, відповіді на який немає по теперішній час.

Хочу зазначити що я самостійно піти до декретної відпустки не можу, так як маю оформлений лізинговий договір на квартиру і його потрібно щомісячно сплачувати.

Враховуючи всі вищезазначені обставини мене було примусово направлено у відрядження до Одеси, так як мені було повідомлено що якщо я не виконаю даний наказ, відносно мене буде службове розслідування на час якого мене буде відсторонено від виконання службових обов`язків і позбавлено грошового забезпечення.

На цьому їх протиправні дії не закінчуються. Керівники полку маючи на меті звільнити мене і мого чоловіка з лав національної поліції, штучно створюють перешкоди щодо розгляду і прийняття рішення по рапорту на декретну відпустку та адвокатські запити стосовно цієї ситуації.»

Дата публікації - 27.02.2024 о 17:39.

Також, у зазначеному вище Telegram-каналі виявлено публікацію з прикріпленими двома відеозаписами. Перший відеозапис ідентичний тому, який описано вище, коли т.в.о. командира ППОП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_5 зачитує наказ ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса», однак на цей раз відео було відредаговано таким чином, що озвучено було лише прізвище, ім`я, по-батькові, посаду, спеціальне звання та спеціальний номер жетону ОСОБА_1 і в той момент, коли ОСОБА_1 знайомилася з наказом, коли він потрапив в об`єктив камери то він був заретушований. На другому відеозаписі зафіксований діалог між підполковником поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1 з приводу законності наказу ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек та його обговорення. До відеозаписів додано текст: «Вчера была удалена первая часть. Заливаю по новой.

Я інспектор полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 , капітан поліції. 22.02.2024 у нас було відрядження (20 працівників) до м. Одеса в оперативне підпорядкування ОШБЛЮТЬ. 21.02.2024 в робочому чаті написали інформацію, що внесено зміни до наказу, а саме добавили моє прізвище. Після чого мені зателефонував т.в.о командир роти довів інформацію за відрядження, на що я сказала, що не маю можливості поїхати до відрядження так як маю двох малолітніх дітей віком 11 років та 2 роки, на що він мені відповів що передасть інформацію керівникам. Змін ніяких не відбулося, наступного дня нас збирали на парковці ТЦ Рост Холодна гора, куди потрібно було прибути уже з речами і будем виїзжати до Одеси.

На парковці на загальному шикуванні тво командир полку особливого призначення ОСОБА_5 під відеозапис зачитав наказ на відрядження. Після того як зачитав моє прізвище спитав мене чи я готова виконувати наказ, я відповіла що даний наказ є незаконним у зв`язку з порушенням пункту 7 глави 1 наказу МВС 672 від 02.08.2017, а саме через те що я маю двох малолітніх дітей мою згоду на відрядження ніхто не запитував та не отримував. У подальшому почалась дискусія на дану тему і мене було запрошено до відділу кадрового забезпечення для з`ясування цих обставин. Прибувши до відділу кадрів я надала ксерокопію свідоцтва про народження дітей, а також рішення суду та нотаріальний договір відносно моєї дитини від першого шлюбу яка повинна проживати зі мною до досягнення нею 18-річного віку. Хочу зазначити що інформація стосовно моїх дітей є в моїй особовій справі, але незважаючи на це тво командира полку ОСОБА_5 відповів що йому не відома була інформація про дітей, а з особовою справою вони не ознайомлювалися, тому мені потрібно виконувати їх наказ і якщо я вважаю що він незаконний то мені потрібно це доказати в законному порядку.»

Дата публікації - 28.02.2024 о 15:37.

До матеріалів службового розслідування додано скриншоти зазначених публікацій, а також відеозаписів.

Встановлено, що обставини, викладені у вищезазначених публікаціях, відносяться до інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Крім того, від керівництва ППОП ГУНП в Харківській області надійшла інформація про безпідставну відсутність на службі інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 27.02.2024 та 28.02.2024.

Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса» з 22.02.2024 з метою надання практичної допомоги по виконанню завдань, покладених на Національну поліцію України, у взаємодії з підрозділами (військовими частинами) Збройних сил України та іншими складовими безпеки і оборони України з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України до м. Одеса відряджена інспектор взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 .

Під час оголошення зазначеного наказу ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек перед особовим складом ППОП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 вказану дію знімала на власний мобільний телефон.

В подальшому капітан поліції ОСОБА_1 направилася у відрядження до м. Одеса.

Далі, відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 23.02.2024 № 19 о/с дек «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса» капітана поліції ОСОБА_1 відкликано з відрядження з м. Одеса.

Однак, капітан поліції ОСОБА_1 на службу за місцем дислокації ППОП ГУНП у м. Харків не прибула, не повідомивши причини своєї відсутності.

Так, дисциплінарній комісії надано рапорти поліцейських ППОП ГУНП від 27.02.2024 а саме: т.в.о. командира РШР «Схід» ППОП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , т.в.о. командира батальйону № 2 ППОП ГУНП майора поліції ОСОБА_7 , заступника роти № 3 батальйону № 2 ППОП ГУНП майора поліції ОСОБА_8 , інспектора-снайпера взводу № 3 РШР «Схід» ППОП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_9 про те, що в цей день капітан поліції ОСОБА_1 була відсутня на службі.

За фактом безпідставної відсутності на службі та невиконання службових обов`язків у період з 09:00 до 13:00 та з 13:45 до 18:00 27.02.2024 капітаном поліції ОСОБА_1 комісією ППОП ГУНП був складений відповідний акт від 28.02.2024 № 763/119-21/12-2024.

Крім того, відповідно до рапортів поліцейських ППОП ГУНП від 28.02.2024, а саме: лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 2 РШР «Схід» ППОП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , начальника ВТСП 1П1ОП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_11 , в цей день капітан поліції ОСОБА_1 була відсутня на службі.

За фактом безпідставної відсутності на службі та невиконання службових обов`язків у період з 09:00 до 13:00 та з 13:45 до 18:00 28.02.2024 капітаном поліції ОСОБА_1 комісією ППОП ГУНП був складений відповідний акт від 28.02.2024 № 764/119-21/12-2024.

Опитаний під час службового розслідування т.в.о. командира РШР «Схід» ППОП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_6 у власному письмовому поясненні повідомив, що 27.02.2024 о 09:00 виконуючи обов`язки за посадою командира, проводив перевірку несення служби підпорядкованими йому поліцейськими, а саме наявність особового складу за місцем несення служби за адресою: вул. Шевченка, буд. 233, м. Харків . Під час вказаної перевірки було виявлено відсутність на службі капітана поліції ОСОБА_1 . Причини невиходу її на службу йому не відомі. Після виявлення вказаного факту ОСОБА_6 через додаток «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_1 з метою дізнатися де остання знаходиться на даний час та повідомити їй про необхідність з`явитися на службу. У ході спілкування ОСОБА_1 повідомила, що перебуває у відрядженні у м. Одеса та що на службу не вийде так як їй не довели наказ про повернення її у розпорядження ГУНП в Харківській області. Крім того, 28.02.2024 виникла аналогічна ситуація. ОСОБА_1 була відсутня на службі за місцем дислокації ППОП ГУНП, хоча відповідно до розстановки сил та засобів ППОП ГУНП вона повинна знаходитися в резервній групі об`єкту «Сервіс». В цей день він їй не телефонував. Про безпідставну відсутність на службі лейтенант поліції ОСОБА_6 рапортом доповів керівництву.

Опитані під час службового розслідування заступник командира роти № 2 батальйону № 2 ППОП ГУНП майор поліції ОСОБА_7 , заступник командира роти № 3 батальйону № 2 ППОП ГУНП майор поліції ОСОБА_8 , поліцейський-снайпер взводу № 3 РШР «Схід» ППОП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_9 надали пояснення, аналогічні поясненням лейтенанта поліції ОСОБА_6 з приводу відсутності на службі капітана поліції ОСОБА_1 27.02.2024, однак вони останній не телефонували.

Опитані під час службового розслідування начальник ВТСП ППОП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_11 , інспектор взводу № 2 РШР «Схід» ППОП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_10 надали пояснення, аналогічні поясненням лейтенанта поліції ОСОБА_6 з приводу відсутності на службі капітана поліції ОСОБА_1 28.02.2024, однак вони останній не телефонували.

Опитаний під час службового розслідування поліцейський ППОП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_12 у власному письмовому поясненні повідомив, що 20.02.2024 він виїхав у відрядження до м. Одеса відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск. 23.02.2024 під час шикування особового складу ППОП ГУНП полковником поліції ОСОБА_13 був доведений наказ ГУНП в Харківській області від 23.02.2024 № 19 о/с дск «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса». Капітан поліції ОСОБА_1 також була присутня на шикуванні. 24.02.2024 зранку він та ОСОБА_1 на службовому автомобілі виїхали до м. Харків «FIAT DUCATO», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) поверталася у м. Харків інспектор взводу № 2 РШР «Схід» ППОП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 . Під час поїздки на теми, що стосуються відрядження та службової діяльності, не спілкувалися. Прибули вони до м. Харкова 24.02.2024 приблизно о 18:00. ОСОБА_1 попросила зупинити автомобіль в смт Пісочин, Харківського району Харківської області, вийшла з авто та з її слів пішла додому.

Опитані під час службового розслідування поліцейський ППОП ГУНП капрал поліції ОСОБА_14 та командир роти ППОП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_15 надали пояснення, аналогічні поясненням поліцейського ППОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_12 .

Опитаний під час службового розслідування командир РШР «Схід» ППОП ГУНП капітан поліції ОСОБА_16 у власному письмовому поясненні повідомив, що згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса» у відрядження до м. Одеса 22.02.2024 була направлена РШР «Схід» ППОП ГУНП в Харківській області на чолі з капітаном поліції ОСОБА_17 . Також у списку відряджених перебувала капітан поліції ОСОБА_1 інспектор взводу № 2 РШР «Схід» ППОП.

Під час доведення наказу № 16 о/с дск від 20.02.2024 капітан поліції ОСОБА_1 , спочатку повідомила, що не бажає його виконувати, оскільки вважає його злочинним, на що т.в.о. командира ППОП ГУНП ОСОБА_5 повідомив, що її звернення буде розглянуто в установленому законом порядку.

23 лютого 2024 року приблизно о 10:00 командир ППОП ГУНП полковник поліції ОСОБА_13 зустрівся з особовим складом РШР «Схід», провів інструктаж, довів вимоги керівництва щодо відрядження і відповів на питання особового складу.

24.02.2024 о 07:23 згідно з наказом ОСОБА_1 з м. Одеса до м. Харків, про що доповіла особисто ОСОБА_17 . Останній повідомив їй, що за вказівкою командира ППОП ГУНП вона має нести службу у м. Харків у штатному режимі.

29.02.2024 ОСОБА_1 без жодних підстав приїхала до м. Одеса. Додатково повідомляю, що жодних вказівок про не вихід на службу ОСОБА_1 він не давав. Їй була поставлена чітка задача про вихід на службу у м. Харкові, за місцем дислокації ППОП ГУНП.

27.02.2024 під час моніторингу соціальних мереж він виявив відео в телеграм каналі «ІНФОРМАЦІЯ_3», на якому т.в.о командира ППОП ГУНП ОСОБА_5 доводив наказ ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск. На даному відео чітко видно обличчя поліцейських ППОП ГУНП, розголошено їх персональні дані та службову інформацію з грифом «для службового користування». Під час шикування він особисто бачив, як пані ОСОБА_18 тримала в руках телефон. Отже вона мала прямий умисел знімати це відео та в подальшому розголосити службову інформацію. Оскільки більшість поліцейських роти швидкого реагування «Схід» приймають участь у війні з Росією з 2014 року. Розголошення даної службової інформації має не лише протизаконний характер, а може нести вкрай тяжкі наслідки для поліцейських та їх родин: переслідування, катування, смерть.

Опитаний під час службового розслідування командир ППОП ГУНП полковник поліції ОСОБА_13 у власному письмовому поясненні повідомив, що згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса» у відрядження до міста Одеса 22.02.2024 була направлена РШР «Схід» ППОП ГУНП в Харківській області, у складі якої перебувала інспектор взводу № 2 РШР «Схід» ППОП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1

23.02.2024 приблизно о 10:00 він особисто зустрівся з особовим складом РШР «Схід», провів інструктаж, довів вимоги керівництва щодо відрядження та відповів на питання особового складу. ОСОБА_1 після інструктажу попросила особистої бесіди з ним. Під час розмови вона повідомила йому, що не може перебувати у відрядженні у зв`язку з сімейними обставинами. ОСОБА_13 сказав, щоб вона зателефонувала йому у вечорі і він розгляне її звернення та прийме рішення. Того ж дня, о 16:40 ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_13 , який повідомив їй, що вона наступного дня, зранку відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 23.02.2024 № 19 о/с дск «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса» на службовому автомобілі «FIAT DUCATO», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) повертається до м. Харкова. 24.02.2024 о 07:23 згідно з наказом ОСОБА_1 виїхала з м. Одеси до м. Харків, про що доповіла особисто.

27.02.2024 о 13:20 ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_13 на особистий номер телефону та запитала у якому режимі їй нести службу у м. Харків, на що він відповів, що вона підпорядковується т.в.о. командира ППОП ГУНП підполковнику поліції ОСОБА_5 і повинна ходити на роботу, на що вона відповіла «зрозуміло».

29.02.2024 ОСОБА_1 самовільно залишила службу в м. Харків та без жодних підстав приїхала до м. Одеси. ОСОБА_13 зазначив, що жодних дозволів не виходити на роботу ОСОБА_1 не надавав. Останній чітко поставив задачу 26.02.2024 вийти на роботу в м. Харків в підпорядкування т.в.о командира ППОП ОСОБА_5 та вирішувати всі свої проблемні питання у встановлений чинним законодавством спосіб. Крім того, у власному поясненні ОСОБА_13 зазначив, що 27.02.2024 під час моніторингу соціальних мереж в Telegram-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_3» було виявлено відео де т.в.о командира ППОП Лук`янов доводив наказ ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск. Нижче відео була стаття, де ОСОБА_1 коментує дане відео і розголошує відомості, що містять гриф «для службового користування».

Опитаний під час службового розслідування командир батальйону № 2 ППОП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_19 у власному письмовому поясненні повідомив, що 10.02.2024 у складі групи за вказівкою командира ППОП ГУНП в Харківській області полковника ОСОБА_13 він прибув у відрядження до м. Одеса. 22.02.2024 йому надійшла вказівка від командира ППОП полковника поліції ОСОБА_13 про те, що в м. Одеса їдуть у відрядження РШР «Схід» ППОП ГУНП у кількості 21 поліцейський, старший серед них капітан поліції ОСОБА_17 . Отримавши вказівку розселити особовий склад РШР « Схід » на раніше орендовані квартири в м. Одеса.

22.02.2024 приблизно о 19:20 він зустрів вищезазначених поліцейських та разом з капітаном поліції ОСОБА_17 роздав всі ключі та довів адреси орендованих квартир. Приблизно о 21:00 він отримав доповідь від ОСОБА_17 про те, що особовий склад розселився по всім адресам. Надавши інформацію ОСОБА_17 про місце та час збору особового складу ОСОБА_19 23.02.2024 о 09:00 провів ранкове шикування та переконавшись, що всі на місці, доповів командиру ППОП ГУНП в Харківській області полковнику поліції ОСОБА_13 . Через деякий час ОСОБА_19 отримав вказівку про місце збору о 10:00 особового складу РШР « Схід ». Під час шикування командир ППОП ОСОБА_13 провів інструктаж з особовим складом, на якому довів вимоги керівництва ГУНП. Після загального шикування до командира ППОП полковника поліції ОСОБА_13 підійшла капітан поліції ОСОБА_1 та попросила особисто поспілкуватись. Про, що саме була розмова йому не відомо.

23.02.2024 приблизно о 18:00 він отримав вказівку від ОСОБА_13 повернути з відрядження наступних працівників: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 , капрала поліції ОСОБА_14 , капітана поліції ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції ОСОБА_12 та капрала поліції ОСОБА_20

24.02.2024 він особисто провів інструктаж з вищевказаними поліцейськими та наказав повернутися до м. Харкова, до постійного місця несення служби в підпорядкування т.в.о. командира ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 . Приблизно о 18:30 ОСОБА_19 отримав доповідь від старшого ОСОБА_15 про те, що вказані поліцейські доїхали до м. Харків без зауважень, про що він одразу доповів командиру ППОП полковнику поліції ОСОБА_13

29.02.2024 о 09:00 ОСОБА_19 проводив ранкове шикування та помітив, що серед поліцейських перебуває капітан поліції ОСОБА_1 . Після шикування він доповів про дану подію командиру ППОП ГУНП в Харківській області полковнику ОСОБА_13 та проінформував т.в.о. командира ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 .

Опитаний під час службового розслідування заступник командира ППОП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_21 у власному письмовому поясненні повідомив, що згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск «Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса» у відрядження до міста Одеса 22.02.2024 була направлена РШР «Схід» ППОП, у складі якої також була направлена капітан поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу № 2 РШР «Схід» ППОП.

23.02.2024 приблизно о 10:00 командир ППОП ГУНП полковник поліції ОСОБА_13 зустрівся з особовим складом РШР «Схід», провів інструктаж, довів вимоги керівництва щодо відрядження та відповів на питання особового складу. Після проведення зустрічі ОСОБА_1 виявила бажання особисто поспілкуватись з командиром ППОП. Після спілкування командир повідомив, що відносно неї будуть внесені зміни в наказ на її відрядження до м. Одеси і що вона повинна наступного дня повернутися до м. Харкова

24.02.2024 о 07:23 згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 23.02.2024 № 19 о/ с дск на службовому автомобілі «FIAT DUCATO», н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), під керуванням старшого сержанта поліції ОСОБА_12 з м. Одеса до м. Харків.

27.02.2024 він був присутній при розмові по телефону між командиром ППОП полковником поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , яка уточнювала свій графік несення служби. Командир повідомив їй, що в м. Харкові т.в.о. командира полку ОСОБА_5 . Всі питання вона повинна задавати йому.

29.02.2024 ОСОБА_1 самовільно залишила місце несення служби у м. Харків та без жодних підстав приїхала до м. Одеси.

Відповідно до витягу з розстановки нарядів ППОП ГУНП на 27.02.2024 від 01.03.2024 № 779/119-21/05-2024, з 09:00 до 18:00 капітан поліції ОСОБА_1 залучалася до резервної групи об`єкту «Сервіс». Підстава - наказ ППОП ГУНП від 27.02.2024 № 88 «Про залучення сил та засобів ППОП ГУНП в Харківській області на 27.02.2024».

Відповідно до витягу з розстановки нарядів ППОП ГУНП на 28.02.2024 від 01.03.2024 № 780/119-21/05-2024, з 09:00 до 18:00 капітан поліції ОСОБА_1 залучалася до резервної групи об`єкту «Сервіс». Підстава - наказ ППОП ГУНП від 28.02.2024 № 92 «Про залучення сил та засобів ППОП ГУНП в Харківській області на 28.02.2024».

До матеріалів службового розслідування долучено негативну характеристику на капітана поліції ОСОБА_1 , надану т.в.о. командира РШР «Схід» ППОП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_6 , копію функціональних обов`язків капітана поліції ОСОБА_1 , а також копію відомості про ознайомлення особового складу РШР «Схід» ППОП ГУНП з наказом НП України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції».

Опитана під час службового розслідування інспектор взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» ППОП капітан поліції ОСОБА_1 у власному письмовому поясненні повідомила, що 21.02.2024, після обіду, у робочому чаті додатку «WhatsApp» надійшло повідомлення від абонента з номером НОМЕР_3 про те, що були внесені зміни в графік на відрядження до об`єднаної штурмової бригади «Цунамі» (м. Одеса) та включено до нього ОСОБА_1 22.02.2024 о 07:45 за повідомленням т.в.о. командира РШР «Схід» ППОП ГУНП капітана поліції ОСОБА_22 у вищевказаній групі вона прибула з речами до стоянки ЦТ «Рост Холодногірський». На шикуванні від т.в.о. командира ППОП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_5 вона дізналася, що за наказом ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск вона відряджена до м. Одеса в підпорядкування спеціального підрозділу «Лють». Не погодившись з вищевказаним наказом у зв`язку з тим, що у неї на утриманні перебувають двоє дітей віком до 14 років, вона звернулася до підполковника поліції ОСОБА_5 , після чого вони зустрілися у відділі кадрів ППОП ГУНП для вирішення цього питання. Від підполковника поліції ОСОБА_5 вона дізналася, що наказ про її відрядження вже підписаний. 22.02.2024 о 15:15 на стоянці біля ТЦ «Рост Холодногірський» ОСОБА_1 очікував поліцейський ППОП Фролов, який проконтролював, щоб вона сіла в автомобіль та направилася в м. Одеса. 23.02.2024 о 03:00 вона прибула до м. Одеса. 23.02.2024 о 08:00 вона перебувала на загальному шикуванні ОШБ «Лють». Цього ж дня приблизно о 15:00 вона звернулася до командира ППОП ГУНП полковника поліції ОСОБА_13 та повідомила, що її викликали у м. Київ для підписання договору лізингу. За згоди полковника поліції ОСОБА_13 вона направилася до м. Києва, а 28.02.2024 повинна була повернутися у м. Одеса. 24.02.2024 о 06:40 вона виїхала до м. Харкова за необхідними документами та 26.02.2024 виїхала до м. Києва. Підписавши необхідні документи 28.02.2024 о 16:00 вона виїхала до м. Одеса. Розуміючи, що запізнюється, вона зателефонувала капітану поліції ОСОБА_22 , повідомила, що запізнюється і що знаходиться в дорозі, на що останній повідомив, щоб вона одразу прибула на шикування. 29.02.2024 о 08:00 вона прибула до місця збору та шикування ОШБ «Лють» у м. Одеса. На шикуванні вона не почула своє прізвище, тому звернулася до підполковника поліції ОСОБА_19 . Останній зв`язався з полковником поліції ОСОБА_13 , який повідомив про те, що ОСОБА_1 не повинно було бути в м. Одеса у зв`язку з тим, що з 24.02.2024 вона відкликана з відрядження та повинна перебувати за місцем дислокації підрозділу у м. Харків. Раніше зазначеної інформації їй не доводили. На прохання ознайомитися з текстом наказу та надати його номер полковник поліції ОСОБА_13 їй відмовив. Станом на 29.02.2024 вона перебуває у м. Одеса. Командир 3 батальйону ОШБ «Цунамі» ОСОБА_1 перебуває у відрядженні та наказу про її відкликання не надходило. Також ОСОБА_1 повідомила, що з 22.02.2024 по 29.02.2024 від керівництва ППОП ГУНП не надходила жодним чином інформація щодо виходу на службу у м. Харків.

Крім того, 27.02.2024, знаходячись у м. Київ, за місцем несення служби у м. Харків складаються акти про її невихід на службу. Вона зв`язалась із полковником поліції ОСОБА_13 , останній не захотів з нею спілкуватись. Цього ж дня за допомогою додатку «Telegram» вона звернулася до адміністратора Telegram-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_3», де описала ситуацію, яка з нею склалася та надіслала відрізок відео у частині, що стосується її, які вона зняла за допомогою власного мобільного телефону. Своєї провини у вчиненні будь-якого дисциплінарного правопорушення вона не визнає.

До пояснення ОСОБА_1 додала копію договору від 27.02.2024 про внесення змін та доповнень № 1 до договору фінансового лізингу № ФЛ201900266 від 30.07.2019, укладеного між ОСОБА_1 та Державною іпотечною установою.

Також у вказаному висновку службового розслідування зазначено, що відповідно до внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, робочий день для поліцейських, які заступають на службу щодня, з понеділка по четвер встановлений з 09:00 до 18:00, у п`ятницю з 09:00 до 16:45.

Вказані вимоги капітан поліції ОСОБА_1 проігнорувала та не виконала. У робочий час з 09:00 до 13:00 та з 13:45 до 18:00 27.02.2024, з 09:00 до 13:00 та з 13:45 до 18:00 28.02.2024 капітан поліції ОСОБА_1 була відсутня на службі без поважних причин та не виконувала свої службові обов`язки, що підтверджується актами про відсутність на службі від 28.02.2024 № 763/119-21/12-2024, від 28.02.2024 № 764/119- 21/12-2024.

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що інспектор взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 у робочі дні 27.02.2024 з 09:00 до 13:00 та з 13:45 до 18:00, 28.02.2024 з 09:00 до 13:00 та з 13:45 до 18:00 була відсутня на службі без поважних причин, не виконувала свої службові обов`язки, чим порушила Присягу, що передбачена ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», а також порушила п. 1, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, і, як наслідок, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», тим самим, вчинила дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим її проходженням служби в Національній поліції України.

Також комісією в ході проведення службового розслідування враховано той факт, що відповідно до пп. 2 п. 1 наказу Національної поліції України від 15.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» передбачено, що за результатами службових розслідувань за фактом безпідставної відсутності на робочому місці (на службі) більше ніж добу застосовувати до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.

Крім того, 27.02.2024 капітан поліції ОСОБА_1 відправила адміністратору Telegram-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_3» відеозапис, знятий нею на шикуванні особового складу ППОП ГУНП, на якому доводився наказ ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск, а саме було озвучено: посади, спеціальні звання, прізвища, імена, по-батькові поліцейських, які відряджаються до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» з метою надання практичної допомоги по виконанню завдань, покладених на Національну поліцію України, у взаємодії з підрозділами (військовими частинами) Збройних сил України та іншими складовими безпеки і оборони України з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України. Також, в дописі до відеозапису було зазначено кількість поліцейських, які відряджаються до м. Одеса.

Таким чином, капітан поліції ОСОБА_1 розповсюдила відомості, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України та які стали їй відомі під час виконання службових обов`язків, чим порушила п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 встановлені не були.

Обставин, що обтяжують відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 в ході службового розслідування, не встановлено.

Пунктом 3 висновку дисциплінарної комісії було ухвалено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, на підставі пп. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 року № 210 до інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 з відображених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

13.03.2024 ГУНП в Харківській області було видано наказ № 116 о/с, яким на реалізацію наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 210 ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Стаття 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначає основні обов`язки поліцейського, зокрема, відповідно до ч. 1 Закону, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні було продовжено.

Проведення службового розслідування в період дії воєнного стану врегульовано розділом V Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (ч. 1 ст. 19).

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (ч.ч. 3, 4, 6 ст. 19).

Частинами 8-9 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

З наведеного можна зробити висновок, що лише за умов дійсного вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, за наявності його вини та після належного доведення таких обставини у ході відповідного службового розслідування, на таку особу, в порядку й у строки, що визначені чинним законодавством України, може бути накладено дисциплінарне стягнення, вид якого залежить від тяжкості проступку та інших істотних обставин справи.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковому встановленню, підлягає у першу чергу факт вчинення конкретного проступку певною особою. Окрім того, має бути встановлено не лише факт певного порушення, а й вчинення його відповідною особою саме всупереч своїм службовим обов`язкам. При цьому, одним із істотних елементів, який передує накладенню дисциплінарного стягнення, є доведена вина такої особи по невиконанню чи неналежному виконанню покладених на неї обов`язків і така провина у вчиненні дисциплінарного проступку повинна проявлятися у вигляді прямого чи опосередкованого наміру. Таким чином, має бути доведено, що працівник хотів чи свідомо допускав настання несприятливих наслідків, не дотримався своїх службових обов`язків, чим спричинив відповідне порушення.

Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 по справі №420/2916/20 зазначено про те, що за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Таким чином, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Суд зазначає, що фактично підставою звільнення позивачки слугувало дві підстави , а саме невихід на службу без поважних підстав та розповсюдження відомостей, що становлять службову інформацію.

Щодо розповсюдження відомостей, що становлять службову інформацію, суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом вище, позивачкою було відправлено адміністратору телеграм-каналу "ІНФОРМАЦІЯ_3" відеозапис, знятий нею на шикуванні особового складу ППОП ГУНП в Харківській області, на якому доводився наказ ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек.

На зазначеному відеозаписі, ОСОБА_5 було озвучено дати наказу, номеру наказу, його назви, підстави його прийняття, та прізвищ поліцейських.

Відповідно до Закону України "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації" та ч.3 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" (поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією) прізвища поліцейських, їх спеціальні звання не є службовою інформацією.

Крім того суд наголошу, що наказ від 20.02.2024 № 16 о/с дек доводився до особового складу ОСОБА_5 в публічному місці - на звичайній парковці ТЦ "Рост Холодногірський" із доступ до такої парковки необмеженого кола осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про інформацію": кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про інформацію": кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про інформацію": інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (ч.1)

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом (ч.2)

Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами (ч.3).

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації":

Інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Суд наголошу, що жодної шкоди від викладу позивачкою відео в телеграм каналі, відповідач чи інша особа, не отримали, доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до вимог частини 2 статті 6 цього Закону України "Про доступ до публічної інформації" до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

2. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

3. Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що на викладеному відео в телеграм каналі "ІНФОРМАЦІЯ_3", відео не містить службової інформації в системі Національної поліції України, які стали відомі ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що в діях позивача щодо відправлення адміністратору телеграм-каналу "ІНФОРМАЦІЯ_3" відеозапису, знятого нею на шикуванні особового складу ППОП ГУНП в Харківській області, на якому доводився наказ ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дек, відсутні знаки дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Крім того суд наголошує, зазначений відеозапис, як вже було встановлено судом вище, не містить відомості, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, як було встановлено відповідачем у висновку службового розслідування.

Щодо прогулу та невиходу позивачкою на роботу 28.02.2024 року та 28.02.2024 року без поважних причин, суд зазначає наступне.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №761/30967/15-ц).

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №572/2944/16-ц (провадження №61-20505св18) зазначено, що крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з`ясування поважності причини його відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. До поважних причин відсутності на робочому місці слід відносити такі обставини, як: стихійні лиха, хвороба працівника або членів його сім`ї, нерегулярна робота транспорту, участь працівника в порятунку людей або майна, відмова від незаконного переведення та невихід у зв`язку з цим на нову роботу.

Не вважаються прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці; відмова від незаконного переведення; відмова від роботи, протипоказаної за станом здоров`я, не обумовленої трудовим договором або в умовах, небезпечних для життя і здоров`я; невихід на роботу після закінчення строку попередження при розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Суд зазначає, що 20.02.2024 на електрону поштову адресу позивачки: ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшов лист від економіста Відділу моніторингу лізингових договорів Управління лізингу Департаменту активних операцій Державної іпотечної установи про "Підписання додаткової угоди у зв`язку зі зміною органу забезпечення житлом", яким ОСОБА_1 було запрошено до м. Києва до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стопченко К.О. на 27 лютого 2024 року на 14 год. 00 хв. з метою підписання додаткових угод щодо договору лізингу, який позивачкою укладався раніше.

Даний лист був направлений позивачці у зв`язку з тим, що 30.07.2019 року, будучи працівником іншого підрозділу поліції - Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 уклала договір фінансового лізингу № ФЛ201900266 на забезпечення її як працівника поліції лізинговим житлом і враховуючи її переведення з Департаменту патрульної поліції до ГУНП в Харківській області змінився орган, який ОСОБА_1 забезпечує житлом на час дії договору лізингу.

23.02.2024 позивачка звернулася до командира ППОП ГУНП полковника поліції ОСОБА_13 з проханням надати дозвіл виїхати до м. Києва для вирішення питання із лізингом, на що отримала дозвіл від ОСОБА_13 на невіхід на роботу 27.02.2024 року та 28.02.2024 року.

При цьому суд зазначає, що з 24.02.2024 року позивач була відкликана з відрядження та повинна була перебувати за місцем дислокації свого підрозділу у м. Харкові, у підпорядкуванні ОСОБА_5 .

Однак через необізнаність позивачки про зазначений наказ про відкликання її з відрядження та недоведення до позивачки вказаного наказу від 23.02.2024 № 19 о/с "Про відкликання та відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса" під підпис, доказів зворотного суду не надано, остання отримала дозвіл від ОСОБА_13 на невіхід на роботу 27.02.2024 року та 28.02.2024 року.

Окремо суд наголошу, що ОСОБА_13 не мав повноважень на надання дозволу позивачці на невіхід на службу 27.02.2024 року та 28.02.2024 року, однак про зазначене не повідомив, у зв`язку з чим позбавив ОСОБА_1 можливості повідомити безпосереднє керівництво про поважність підстав не виходу на роботу.

Суд зауважує, що згідно з вимогами Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості та пропорційності, суд зазначає про те, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу та повинен застосовуватись у виняткових випадках і за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Водночас відповідач, усупереч вказаному, належним чином не обґрунтував необхідність застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення та неможливість застосування іншого, крім звільнення зі служби в поліції, виду дисциплінарного стягнення.

Наявні у матеріалах справи докази не дають підстав кваліфікувати виявлене порушення як грубе порушення дисципліни чи посадових інструкцій, достатнє для застосування такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції.

На думку суду, відповідачем ні під час службового розслідування, ні під час прийняття оскаржуваних наказів - не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання позивачем приписів Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, та які б негативно позначитись на іміджі та репутації Національної поліції України та давали б можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби.

Не надано таких доказів і під час розгляду даної справи.

Суб`єкт владних повноважень, в свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами. Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

При цьому, відповідачем не враховано ні тяжкість проступку, ні не настання негативних наслідків, ні те, що позивач не має не знятих дисциплінарних стягнень та застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, який не є співмірним із учиненим діянням.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку про вскасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.03.2024 № 210 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» щодо застосування до інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.03.2024 №116 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

Верховний Суд у Постанові від 25.08.2020 у справі №826/19766/16 зауважував, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення і тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає спір.

Відтак, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом поновлення з 14.03.2024 капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

Згідно матеріалів справи, позивача звільнено з 13.03.2024.

День звільнення є останнім робочим днем, який відповідним чином обліковується та оплачується на рівні звичайного робочого дня (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 по справі №821/1226/16).

Таким чином, позивач підлягає поновленню на посаді з 14.03.2024.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Аналогічний висновок сформовано викладено в постанові Верховного Суду від 19.07.2018, справа №805/1110/17-а, де чітко врегульовано питання про те, як здійснюється виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу, а саме - в календарних, а не робочих днях.

Враховуючи дату звільнення позивача зі служби та прийняття судом рішення про поновлення на посаді, кількість днів вимушеного прогулу з 14.03.2024 (наступний день після звільнення) по 13.08.2024 (останній день вимушеного прогулу) складає 153 календарний день.

Згідно довідки про доходи №239 від 15.04.2024, виданої ГУНП в Харківській області, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 498,01 грн. Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача складає 76196,67 грн. (153 днів х 498,01 грн).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи норми законодавства, наведені вище, рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У контексті оцінки доводів позовної заяви суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи позовної заяви отримали достатню оцінку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАСУ судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАСУ).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 139 КАСУ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Судові витрати - це витрати, які, згідно з КАСУ, повинні здійснити сторони для розгляду та вирішення адміністративної справи у суді. Після вирішення справи в суді судові витрати, що здійснила сторона, яка виграла справу, як правило, компен суються їй стороною, яка програла справу.

Норми права, що регулюють процесуальні відносини, пов`язані із визначенням розміру, сплатою та розподілом судових витрат, у своїй сукупності становлять інсти тут судових витрат.

Інститут судових витрат в адміністративному судочинстві має щонайменше такі функції: стриму ючу, стимулюючу та компенсаційну.

Механізм дії стримуючої (або інакше - запобіжної, превентивної) функції поля гає у тому, що особа, перш ніж звертатися до суду, повинна дуже добре зважити свої шанси виграти справу, оскільки в разі програшу справи вона несе ризик втратити не лише кошти, понесені нею у зв`язку з розглядом справи, а й кошти, витрачені відпо відачем. Цими самими мотивами повинен керуватися відповідач, оскільки у багатьох випадках йому невигідно буде заперечувати проти адміністративного позову, тому що це може призвести до ще більших втрат у разі програшу справи. Таким чином, інститут судових витрат сприяє зменшенню кількості безпідставних адміністратив них позовів та запобігає використанню судів не для вирішення спору, а для тиску на суб`єктів правовідносин шляхом створення судової тяганини.

З таких міркувань можна вивести й розуміння стимулюючої функції судових ви трат, яка полягає у тому, що сторонам у багатьох випадках вигідніше примиритися, не доводячи справу до судового розгляду, оскільки у разі продовження спору судові витрати лише зростуть. Тож інститут судових витрат стимулює сторони до швидко го і мирного врегулювання спору без судового розгляду справи по суті.

Компенсаційна функція судових витрат проявляється у тому, що інститут судових витрат передбачає за результатами розгляду справи відшкодування стороною, яка програла справу, витрат, що понесла сторона, яка виграла справу, а за допомогою судового збору державі частково компенсуються витрати на суди та здійснення су дочинства.

Отже, у разі вирішення спору не на користь відповідача понесені ним судові витрати на правничу допомогу не компенсуються.

Крім того, відповідно до ч.2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

Судом встановлено, що договору про надання правової допомоги № 22/02/2024 від 22.02.2024 року та акту надання послуг професійної правової (правничої) допомоги від 26.03.2024 року до договору № 22/02/2024 вартість послуг адвоката за надання правової допомоги становить 12000,00 грн.

Вказану суму вартості послуг адвоката за надання правової допомоги у розмірі 12000,00 грн. було сплачено позивачем, що підтверджується випискою коштів по картці від 25.03.2024 року.

Проте суд аналізуючи складність справи, кількість часу витраченого адвокатом на складання процесуальних документів, враховуючи те, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб та враховуючи заперечення представника відповідача у відзиві на позов стосовно стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000,00 грн., понесених у зв`язку з розглядом справи, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 05.03.2024 № 210 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» щодо застосування до інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.03.2024 №116 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

Поновити з 14.03.2024 капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.03.2024 по дату ухвалення судового рішення 13.08.2024 року включно у сумі 76196 (сімдесят шість тисяч сто девяносто шість) грн. 67 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти швидкого реагування «Схід» полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області з 14 березня 2024 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.