Справа № 120/4285/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 серпня 2024 р. Справа № 120/4285/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

03.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №27 від 18.01.2024 року;

- зобов?язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до його страхового стажу період роботи в колгоспі імені Шевченка с.Воєводчинці Могилів-Подільського району з 1984 по 1986 роки; з 1989 по 1997 роки згідно архівної довідки № 07-111/356 від 06.12.2023 року та період роботи 15.07.2002 по 02.11.2002 року, а також призначити дострокову пенсію за віком із дня подачі заяви - 12.01.2024 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 12.01.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії достроково, як учасник бойових дій.

Вподальшому, заява про призначення пенсії була передана для розгляду та прийняття відповідного рішення за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області №27 від 18.01.2024 року йому відмовлено в призначенні дострокової пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

При цьому, рішенням не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 1984 року по 1986 року, з 1989 року по 1997 року згідно довідки №07-11/356 від 06.12.2023 року, оскільки в довідці зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним; період роботи з 15.07.2002 року по 02.11.2002 року, оскільки на першій сторінці трудової книжки не зазначено число та місяць народження заявника та міститься дописування у прізвищі.

Не погоджуючись із таким рішенням пенсійного органу позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

17.04.2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що необхідний пенсійний вік для позивача становить 55 років, необхідний страховий стаж - 25 років.

За результатами розгляду документів позивача доданих до заяви до страхового стажу не може бути враховано: період роботи з 1984 по 1986, з 1989 по 1997, згідно довідки № 07-11/356 від 06.12.2023 року виданої Архівним відділом Могилів-Подільської міської ради, оскільки в довідці зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним " ОСОБА_3 ".

Також зазначає, що період роботи з 15.07.2002 року по 02.11.2002 року до страхового стажу враховано згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, оскільки на першій сторінці трудової книжки колгоспника не зазначено число та місяць народження заявника та міститься дописування в прізвищі.

Таким чином, на думку відповідача, у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачці дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

30.04.2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.01.2024 року № 27 відмовлено позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

На думку відповідача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області правомірно та в рамках чинного законодавства прийнято оскаржуване рішення.

Враховуючи наведене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

12.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

18.01.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення № 27 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Зокрема, у рішенні вказано, що до страхового стажу не враховано період роботи з 1984 року по 1986 року, з 1989 року по 1997 року, згідно довідки №07-11/356 від 06.12.2023 року, виданої Архівним відділом Могилів-Подільської міської ради, оскільки в довідці зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ».

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Частиною 5 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

В той же час, як уже встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 27 від 18.01.2024 року відмовлено позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки долучена до заяви довідка №07-11/356 від 06.12.2023 року містить розбіжності, а саме, у довідці зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ».

При цьому, суд зазначає, що у паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного коду, свідоцтві про одруження, свідоцтві про народження зазначено прізвище позивача « ОСОБА_3 ».

Враховуючи те, що за результатами заяви щодо призначення позивачу дострокової пенсії, відповідачем встановлено розбіжності у поданих документах, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не врахував надану довідку №07-11/356 від 06.12.2023 року, оскільки не наділений правом усунення таких розбіжностей, зокрема шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що встановлення юридичного факту врегульовано нормами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та вирішення даного питання відновиться до підсудності місцевих загальних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення даних у них, які не збігаються із даними паспорту особи, яка звернулася щодо її прізвища, ім`я та по батькові. Підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності певній особі здійснюється в рамках цивільного окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, що до повноважень адміністративного суду не відноситься повноваження щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, особі, яка звернулась за призначенням пенсії.

Слід зауважити, що в разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

У постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, і вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються місцевими загальними судами, а отже, такі факти, не можуть бути встановлені в ході розгляду даної справи Вінницьким окружним адміністративним судом.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Дончик Віталій Володимирович