Справа № 160/26536/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/26536/23

Головуючий суддя І інстанції - Єфанова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року в адміністративній справі №160/26536/23 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 212141.45 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимог повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем не сплачені податкові зобов`язання в добровільному порядку, а тому сума податкового боргу підлягає стягненню в судовому порядку. Зауважено, що згідно облікових даних, які містяться в базі даних ДПС України, адресою реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 .

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, відповідач має податковий борг, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень:

- від 21.06.2019 № 28597-5750-0483 від 21.06.2019 на суму 25129,54 грн., з терміном сплати до 20.08.2019;

- від 21.06.2019 № 28596-5750-0483 на суму 25 129,54 грн., з терміном сплати до 20.08.2019;

- від 21.06.2019 № 28595-5750-0483 на суму 25 129,54 грн., з терміном сплати до 20.08.2019;

- від 21.06.2019 № 2-0483 на суму 23001,08 грн., з терміном сплати до 26.08.2019;

- від 28.08.2019 № 2-0483 на суму 25129,54 грн., з терміном сплати до 20.08.2019:

- від 21.06.2019 № 2-048.3 на суму 88622,21 грн., з терміном сплати до 14.05.2023.

Позивач вказує, що ним відповідно до ст. 59 Податкового кодексу (ПК) України, у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 до бюджету сум податкового боргу сформована податкова вимога від 30.10.2019 за № 94701-57/86, яка направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку та не була отримана (вимогу було повернуто на адресу контролюючого органу з причини закінчення строку зберігання).

Зважаючи на несплату відповідачем у добровільному порядку грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернулось з даним позовом до суду на виконання наданих ПК України повноважень.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності факту належного вручення відповідачу вимоги про сплату податкового боргу, про стягнення якого поданий даний позов, як обов`язкової передумови вчинення подальших дій для стягнення такого боргу, відсутні підстави для його стягнення в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Згідно п. 58.2 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення -рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як свідчать встановлені обставини справи, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких було сформовано суму податкового боргу, та податкова вимога направлялися на адресу, а саме: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи видно, що всі конверти з наведеними податковими повідомленнями-рішенням та податковою вимогою були повернуті на адресу позивача з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Однак, відповідно до паспорту відповідача, зареєстрованим місцем проживання останнього з 03.01.2019 є: АДРЕСА_3 .

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів дотримання обов`язкової передумови для стягнення коштів з платника податків - направлення податкової вимоги в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, та сплив 30 календарних днів з дня її надіслання (вручення) такому платнику,

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311 ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року в адміністративній справі №160/26536/23 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов