Справа № 160/1724/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2024 рокуСправа №160/1724/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якій позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 24.01.2024, просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо незарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до вислуги років періоду роботи в органах прокуратури з 18.08.2008 по 08.06.2012 та періоду служби в податковій поліції з 23.09.2020 по 24.09.2021;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до вислуги років періоди роботи/служби з 18.08.2008 по 08.06.2012 та з 23.09.2020 по 24.09.2021;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років за час служби в Збройних Силах України з урахування вислуги років з 18.08.2008 по 08.06.2012 та з 23.09.2020 по 24.09.2021 за періоди роботи в органах прокуратури та служби в податковій міліції.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що робота позивача в органах прокуратури на посаді помічника прокурора в період часу з 18.08.2008 по 08.06.2012 відповідно до законодавства, що діяло на той час, відноситься до поняття «прокурор». Отже, на думку позивача, вказаний період часу роботи позивача в органах прокуратури на посадах прокурора підлягає зарахуванню до вислуги років відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 за №260. Позивач вважає, що відповідачем допущену протиправну бездіяльність, що виразилась у незарахуванні позивачу до вислуги років періодів з 18.08.2008 по 08.06.2012 за час роботи в органах прокуратури на прокурорських посадах та з 23.09.2020 по 24.09.2021 за час служби в податковій міліції. Крім того, внаслідок допущеної протиправної бездіяльності, відповідачем не проведено перерахунок і виплату позивачеві грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років за періоди з 18.08.2008 по 08.06.2012 за час роботи в органах прокуратури на прокурорських посадах, та з 23.09.2020 по 24.09.2021 за час служби в податковій міліції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування власної правової позиції відповідач зазначив, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з 18.08.2008 по 13.10.2008 працював на посаді помічника прокурора Центрально-Міського району міста Кривого Рогу на період відпустки по вагітності та пологам штатного працівника, з 13.10.2008 по 01.02.2010 на посаді помічника прокурора Центрально-Міського району міста Кривого Рогу на період відпустки по догляду за дитиною штатного працівника, з 01.02.2010 по 08.06.2012 на посаді помічника прокурора Центрально-Міського району міста Кривого Рогу. Згідно наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, вислуга років зараховується за час роботи в судових органах та в органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі. Відповідач вважає, що командування військової частини НОМЕР_1 діяло правомірно, зараховуючи позивачу у вислугу років стаж роботи виключно в органах прокуратури на посаді прокурора з 08.06.2012 по 25.05.2020.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позов в повному обсязі та звертає увагу на редакцію статті 56 Закону України «Про прокуратуру», що діяла у спірний період часу з 18.08.2008 по 20.05.2012, у якій було визначено, що під поняттям «прокурор» у статті 8, частині 4 статті 9, частинах 1, 2, 3 статті 12, частині 1 статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах 1, 4 і 6 статті 46, частині 1 статті 46-1, частині 1 статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині 5 статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.
Від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить в задоволенні позовної заяви відмовити повністю та викладає свої доводи, які є ідентичними зі змістом відзиву на позовну заяву.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу №89 командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 ОСОБА_1 є військовослужбовцем в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 на посадах старшого сапера та гранатометника відділення вогневої підтримки, а його вислуга в Збройних Силах України станом на 13.04.2022 становить 00 років 00 місяців 17 днів.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.08.2022 № 223 на виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 16.08.2022 №107 (вх. №101 дск від 16.08.2022), гранатометник відділення вогневої підтримки інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 з 19.08.2022 вибув у відрядження в АДРЕСА_1 , з метою виконання бойових завдань за призначенням.
На адресу військової частини НОМЕР_1 13.07.2023 за №563 надійшло адвокатське звернення від 10.07.2023 №10-07/23, в якому адвокат просила зарахувати у вислугу років ОСОБА_1 стаж роботи в органах прокуратури.
На підставі поданих рапортів та звернення ОСОБА_1 частково зараховано до вислуги років час роботи в органах прокуратури на посадах прокурора з 08.06.2012 по 25.05.2020, а в зарахуванні до вислуги років часу роботи позивача в органах прокуратури на посаді помічника прокурора з 18.08.2008 по 08.06.2012, а також служби в податкової міліції з 23.09.2020 по 24.09.2021 йому було відмовлено.
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 зазначено, що позивач працював:
з 18.08.2008 по 13.10.2008 на посаді помічника прокурора Центрально-Міського району міста Кривого Рогу на період відпустки по вагітності та пологам штатного працівника;
з 13.10.2008 по 01.02.2010 на посаді помічника прокурора Центрально-Міського району міста Кривого Рогу на період відпустки по догляду за дитиною штатного працівника;
з 01.02.2010 по 08.06.2012 на посаді помічника прокурора Центрально-Міського району міста Кривого Рогу;
з 08.06.2012 по 25.05.2020 на посаді прокурора у органах Дніпропетровської обласної прокуратури (стара назва Прокуратура Дніпропетровської області);
з 23.09.2020 по 24.09.2021 служба в податковій міліції.
Згідно довідки начальника відділу кадрової роботи та державної служби Дніпропетровської обласної прокуратури від 12.09.2023, стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорсько-слідчих посадах (відповідно до статті 15 Закону України «Про прокуратуру») станом на 25.05.2020 становить 11 років 09 місяців 07 днів, тобто включає весь період часу з початку діяльності позивача на посадах прокурора з 18.08.2008 до звільнення з органів прокуратури 25.05.2020.
У період часу з 23.09.2020 по 24.09.2021 ОСОБА_1 працював в органах податкової міліції на посадах старшого слідчого з особливо важливих справ в ГУ ДФС в Дніпропетровській області, а також заступника начальника управління начальника відділу в ГУ ДФС в Луганській області. Вказаний факт підтверджується наказом голови комісії з реорганізації ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 149-0 від 06.09.2021 «Про звільнення працівників податкової міліції», а також особистим послужним списком позивача Державної податкової служби України.
Вважаючи відмову у зарахуванні стажу протиправною, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.
Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (п.2 розділу IV Порядку).
Згідно пункту 3 розділу IV Порядку для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди:
- зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб»;
- проходження військової служби, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на посадах, передбачених у штатах кораблів, катерів, морських суден або самохідних рейдових суден (далі - кораблі (судна)), у тому числі, які ремонтуються, а також на посадах, передбачених в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад і центрів, до складу яких входять кораблі (судна), які постійно розміщені на кораблях (суднах);
- проходження військової служби під час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.
Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.
Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.
Пунктами 2, 3, 6 Постанови Кабінету міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, а також інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі надбавки. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони. Виплачувати надбавку за вислугу років військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16.
Пунктом 1 Постанови Кабінету міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено затверджено розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
В свою чергу додатком 16 Постанови Кабінету міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що розмір надбавки за вислугу років від 5 до 10 років становить 30 % від посадового окладу, а розмір надбавки за вислугу років від 10 до 15 років становить 35 % від посадового окладу.
Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Також і статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини 5 статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) мають особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.
Згідно ч.1 ст.17 цього Закону особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема військова служба; час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки України, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро України на посадах начальницького складу; служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
На виконання зазначених вимог Закону №2262 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, від 17.07.1992 №393 (далі - Порядок №393)
Відповідно до п.1 Порядку №393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу; служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідачем до суду не надано жодних заперечень та відповідних їм доказів щодо неправильності обрахування позивачем зазначених періодів, натомість відповідачем стверджується про відсутність підстав для включення попередньої вислуги років. Проте, суд не може погодитись з такою позицією відповідача та вважає її помилковою.
Статтею 56 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла у спірний період часу з 18.08.2008 по 20.05.2012), визначено, що під поняттям «прокурор» у статті 8, частині 4 статті 9, частинах 1, 2, 3 статті 12, частині 1 статті 20, статтях 34, 35, 36, 44,45, частинах 1, 4 і 6 статті 46, частині 1 статті 46-1, частині 1 статті 47, статтях 48,49,50, 50-1, частині 5 статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.
Крім того, згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789 (в редакції, яка була чинна на момент роботи позивача в органах прокуратури) до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.
Відповідно до редакції Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, ч.6 ст.86 встановлює, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17.
Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262 і положенням цього Закону не суперечить.
Отже, враховуючи наявність у позивача періодів служби, за які у відповідності до вимог чинного законодавства передбачалось обрахування вислуги років зі включенням стажу позивача на посаді помічника прокурора, а також періоду служби у податковій міліції, суд доходить висновку, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність в частині не зарахування до вислуги років позивача усіх необхідних періодів.
При визначенні способу судового захисту порушеного права суд враховує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на наведене, з урахуванням встановлених обставин, суд робить висновок, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо незарахування ОСОБА_1 до вислуги років періоду роботи в органах прокуратури з 18.08.2008 по 08.06.2012 та періоду служби в податковій поліції з 23.09.2020 по 24.09.2021, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 зарахувати позивачу до вислуги років періоди роботи/служби з 18.08.2008 по 08.06.2012 та з 23.09.2020 по 24.09.2021, а також провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років за час служби в Збройних Силах України з урахування зазначеної вище вислуги років.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчиненої бездіяльності, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо незарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до вислуги років періоду роботи в органах прокуратури з 18.08.2008 по 08.06.2012 та періоду служби в податковій поліції з 23.09.2020 по 24.09.2021.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до вислуги років періоди роботи/служби з 18.08.2008 по 08.06.2012 та з 23.09.2020 по 24.09.2021.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років за час служби в Збройних Силах України з урахування вислуги років з 18.08.2008 по 08.06.2012 та з 23.09.2020 по 24.09.2021 за періоди роботи в органах прокуратури та служби в податковій міліції.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська