Справа № 400/6776/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 серпня 2024 р. № 400/6776/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши в порядку письмового провадженні клопотання сторін в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаДержавної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, вул. Юрія Іллєнка, 1, м. Київ, 04050, в

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці, починаючи з 24.02.2022 по 18.10.2022, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з 24.02.2022 по 19.07.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно, з 19.07.2022 по 18.10.2022 в розмірі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, з відрахуваннями податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів.

18.07.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання позивачу десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в адміністративній справі 400/6776/24.

29.07.2024 позивачка подала до суду уточнену позовну заяву, в якій змінила предмет позову і просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці, починаючи з 24.02.2022 по 18.07.2022, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з 24.02.2022 по 19.07.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно, з відрахуваннями податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів.

Підстава позову залишилась незмінною.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.08.2024 відповідач подав до суду клопотання:

про залишення позовної заяви без розгляду;

про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерство юстиції України;

про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, покладені в основу клопотань, суд зазначає наступне.

Так, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відповідач умотивував тим, що позивачка звільнилась зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України 28.03.2023 та подала позов до суду 29.07.2024 в період, коли діяла нова редакція статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Відтак позивачкою пропущено тримісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений статтею 233 КЗпП України. У позовній заяві позивачка не зазначила жодних поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку доводами позивачки про поважність пропуску нею строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строки звернення до суду у справах щодо недотримання законодавства про оплату праці встановлені статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Враховуючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 524/39/15-а, від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22, від 11.07.2024 у справі № 990/156/23 та рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX (далі Закон № 2352-ІХ) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).»

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21 та від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22.

Поряд з цим, згідно з пунктом 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначений статтею 233 КЗпП України на строк дії такого карантину.

Аналогічний правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21, від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22 та від 18.01.2024 у справі № 240/5105/23.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, право на звернення до суду щодо оплати праці:

враховуючи положення частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом № 2352-ІХ), до 18.07.2022 не обмежене будь-яким строком;

відповідно до частини першою статті 233 КЗпП України (в чинній редакції згідно із Законом № 2352-ІХ) з 19.07.2022 обмежене тримісячним строком; водночас вказаний строк не підлягає застосуванню до 30.06.2023, так як він продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Оскільки позовні вимоги позивачки стосуються виплати їй додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період з 24.02.2022 по 18.07.2022, тому вона не пропустила строк звернення до суду з цим позовом.

Водночас суд відхилив як необґрунтоване посилання відповідача на правову позицію щодо застосування до спірних правовідносин місячного строку звернення до суду на підставі правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 990/156/23, тому що ці висновки стосувались не оплати праці публічного службовця, а його допуску до продовження виконання ним повноважень члена Вищої ради правосуддя.

Відтак суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Натомість клопотання відповідача про залучення третьої особи підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду в справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарг на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Отже, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі у справі за умови, що рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи по суті, може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки таких осіб.

Розглянувши матеріали справи суд встановив, що згідно з частиною першою статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Відповідно до додатку № 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» Міністерство юстиції України є головним розпорядником бюджетних коштів за бюджетною програмою КПКВК 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України».

Поряд з цим, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

З огляду на зазначене суд прийшов до висновку, що рішення у цій справі також може вплинути на права, інтереси та обов`язки Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ), а тому воно підлягає залученню до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Що стосується клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, то воно задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС УКраїни суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною шостою статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Предметом доказування у цій справі є протиправність (правомірність) бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Відтак цей адміністративний спір має немайновий характер, і він не відноситься до справ значної складності.

Крім цього, сторони подали до суду достатню кількість належних, допустимих і достовірних доказів, які стосуються спірних правовідносин.

Згідно з частиною другою статті 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У зв`язку з цим суд не вбачає необхідності у проведенні судового засідання з повідомленням сторін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотань відповідача про залишення позовної заяви без розгляду і про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

2. Задовольнити клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

3. Залучити до участі у справі № 400/6776/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ).

4. Встановити Міністерству юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ) десятиденний строк для подання пояснень з дня отримання позову.

5. Направити учасникам справи копію цієї ухвали.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

7. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Г.Ярощук