Справа № 510/131/22
Суддя: Сорокін К. В.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/131/22
Провадження № 2-а/510/17/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.24 року Ренійський районний суд Одеської області У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України Одеська митниця про оскарження постанови в справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0464/50000/21 від 19.08.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 523526,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що в грудні 2021 року позивачка, через систему «Дія» дізналась, що Ренійським відділом державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області було відкрито виконавче провадження ВП 67909606, на підставі постанови № 0464/50000/21 від 19.08.2021 року виданого Одеською митницею Державної митної служби України про стягнення з позивачки на користь держави 523526,37 грн. Так як позивачці нічого не було відомо про винесення Одеською митницею Державної митної служби України постанови про стягнення з неї грошових коштів, вона звернулась до Ренійського відділу ДВС, де їй було видано копію постанови Одеської митниці Державної митної служби України від 19.08.2021 року. Дану постанову позивачка вважає неправомірною, оскільки вона була прийнята із суттєвими порушеннями вимог Митного кодексу України та інших нормативно правових актів. Під час складання протоколу про порушення митних правил, позивачкою було повідомлено, що вона потребує правової допомоги, крім того, жодного повідомлення про те, що 19.08.2021 р. відбудеться розгляд справи про порушення митних правил позивачка не отримувала, що є неприпустимим порушенням її прав.

Позивачка та її представник адвокат Златі Д.С. у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи є заява представника про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Державної митної служби України Одеська митниця у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки 26.03.2021 року громадянка України ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України автомобіля марки «MERCEDES VITO 120 CDI», державний номер НОМЕР_1 , VIN - код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Болгарія, надала до митного оформлення паспорт громадянки НОМЕР_3 , а 13.04.2021 року під час перетину митного кордону України в пункті пропуску «Рені-Джюрджюлешти (авто)» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби, прямуючи з України до Молдови, надала для митного

оформлення також паспорт громадянки НОМЕР_3 , виданий 24.06.2016 року, будучи при цьому громадянкою України, зареєстрованою в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи паспорт громадянки України НОМЕР_4 , виданий 26.09.1997 року, орган, що видав - Ренійський РВ УМВС України. Таким чином, оскільки станом на 26.03.2021 та на 13.04.2021 громадянка України ОСОБА_1 була громадянкою України та мала постійне місце проживання на території України, отже мала статус громадянина резидента. Відповідно до ч. 3 ст.380 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікується за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тони), 8711 згідно УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716

згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про

зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому

законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які

відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Таким чином, маючи статус громадянина-резидента, громадянка України ОСОБА_1 26.03.2021 при ввезенні на митну територію України автомобіля марки «MERCEDES VITO 120 CDI», державний номер НОМЕР_1 , VIN - код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Болгарія, заявила митному органу України, що вона є громадянкою Болгарії, відповідно до паспорту громадянки НОМЕР_3 , та нерезидентом, чим вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження, з метою встановлення вартості в країні реєстрації транспортного засобу марки «MERCEDES VITO 120 CDI», державний номер НОМЕР_1 , VIN - код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Болгарія, об`єм двигуна - 2987 см. куб., тип двигуна дизель, вартість вказаного автомобіля складає 212323,08 грн. Згідно до листа митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби від 15.06.2021 №7.10-28.9/1239, з урахуванням вищевказаної вартості, у разі ввезення зазначеного транспортного засобу марки «MERCEDES VITO 120 CDI», державний номер НОМЕР_1 , VIN - код № НОМЕР_2 , країна реєстрації Болгарія, на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 174 508,79 гривень.

У відзиві зазначено, що під час складення у відношенні ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил № 0464/50000/21 від 13.04.2021 р. їй було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 29.07.2021 р., вона отримала примірник протоколу, про що свідчить її підпис. Крім того, 12.07.2021 р. ОСОБА_1 надіслала на адресу Одеської митниці клопотання, в якому зазначила, що їй відомо про розгляд справи 29.07.2021 р. о 10 год. 30 хв., однак в зазначений час вона не може з`явитись, у зв`язку з виїздом за межі України, а також повідомила, що вона потребує правової допомоги. Враховуючи вказану інформацію, листом Одеської митниці від 12.08.2021 №7.10-3/20-06/10/3132, їй було повідомлено, що розгляд зазначеної справи перенесено та відбудеться о 10 годині 30 хвилин 19.08.2021, за адресою: м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, Одеська митниця. Про перенесення дати розгляду справи її також було повідомлено листом Одеської митниці від 16.07.2021 р. № 7.10-3/20-06-10-915, вказані листи були направлено за адресою, вказаною в клопотанні ОСОБА_1 .

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи, відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, тому відповідно до ч.4ст. 229 КАС Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 1 Митного кодексу України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені устатті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2статті 1 Митного кодексу України ).

Згідно статті 485 (далі-МК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст.485 МК України склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Стаття 489 МК України встановлює, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави ля звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вимоги ст. ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України, у разі якщо було виявлено порушення митних правил уповноважена особа повинна невідкладно, в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 3 ст. 494 Митного кодексу України) скласти відповідний протокол.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 етапі 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно положень ст.530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Предметом оскарження у даній справі є постанова в.о. заступника начальника Одеської митниці Пудрик Д.В. у справі про порушення митних правил №0464/50000/21 від 19.08.2021 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 523 526,37 гривень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови її було винесено 19.08.2021 р., у відсутності ОСОБА_2 , зазначено, що вона про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотання про перенесення розгляду справи від неї або її предстпвників не надходило.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що 13.04.2021 року вона була присутня при складанні протоколу про порушення митних правил. Згідно цього протоколу вона нібито фактично являючись резидентом України використовуючи автомобіль болгарської реєстрації, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку із якими надано такі пільги, вчинила дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Під час складання цього протоколу позивачка зазначила у ньому, що вона потребує правової допомоги.

У відповідності до ч. 3 ст. 526 МК України, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Позивачка зазначила, що жодного повідомлення про те що 19.08.2021 року відбудеться розгляд справи про порушення митних правил позивачка не отримувала, тому у уповноваженої особи, яка винесла постанову про притягнення позивачки до відповідальності не було правових підстав для розгляду справи за відсутності позивачки, а відповідно і винесення постанови у справі де особа яка притягалась до адміністративної відповідальності не приймала участь, є неприпустимим порушенням прав такої особи.

Представником відповідача до відзиву на позов додано листи №7.10-3/20-06/10/915 від 16.07.2021 р. та № 7.10-3/20-06/10/3132 від 12.08.2021 р. про виклик ОСОБА_1 на розгляд справи 19.08.2021 р., однак суду не надано доказів вручення ОСОБА_1 вищевказаних листів.

Також суд вважає, що було порушено право позивачки на користування юридичною допомогою захисника під час складання протоколу, так як позивачка не є фахівцем в сфері права і така допомога була б необхідною у цій справі. Про це позивачка заявила під час складання протоколі, зазначила в протоколі, що вона з ним не згодна та просить адвокатської правової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 498 Митного кодексу України, одним із прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є право користуватися юридичною допомогою захисника.

Ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

В офіційному тлумаченні положення частини першої статті 59 Конституції України "кожен має право на правову допомогу" у Рішенні Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30.09.2009 зазначено, що «Положення частини першої статті 59 Конституції України "кожен має право на правову допомогу" треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує».

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.90КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних прав

Згідно ч. 3 ст.241КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст.242КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку про винесення оскаржуваної постанови з порушенням прав позивачки, закріплених ст. 498, ч. 3 ст. 526 Митного кодексу України та ст. 59 Конституції.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з Державної митної служби України Одеська митниця на користь позивачки сплачений судовий збір за подання позовної заяви та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст.122 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 134, 139, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України Одеська митниця про оскарження постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати противоправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0464/50000/21 від 19.08.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 523526,37 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної митної служби України Одеська митниця на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1488,60 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно вимог ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач: Державна митна служба України Одеська митниця, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип 21/А

Суддя К.В. Сорокін