Справа № 743/669/24
Суддя: Кравчук М. В.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/669/24
Провадження № 2-а/743/10/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретарів: Довбенко О. М., Марченко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2024 р. ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень, звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 2138070 від 13.05.2024 р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття справи.

Позовна заява мотивована тим, що 13.05.2024 р., на сьомому кілометрі дороги Р56, поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було складено зазначену постанову за перевищення позивачем допустимої швидкості. На думку позивача, при складенні постанови працівником поліції було допущено наступні порушення: не надано право на юридичний захист; не враховано письмові пояснення позивача, відхилено клопотання позивача про складення протоколу та розгляд справи за місцем проживання позивача; не закріплено стаціонарно прилад вимірювання швидкості.

З огляду на вказане, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Справу передано головуючому судді 21.05.2024 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.05.2024 р. позовну заяву було залишено без руху.

05.06.2024 р. недоліки позовної заяви було частково усунуто.

Так позивачем проігноровано, що належним відповідачем у справі повинен бути Департамент патрульної поліції, натомість змінено відповідача з особи поліцейського на управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції.

Крім того, на виконання вимог ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.05.2024 р. позивач надав копію оскаржуваної постанови покращеної якості, однак, недостатньої до прочитання, зазначивши, що копію оскаржуваної постанови належної якості слід витребувати у відповідача.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.06.2024 р. відкрито провадження у справі, витребувано від Департаменту патрульної поліції копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2138070 від 13 травня 2024 року, залучено в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції та призначено справу до судового розгляду на 17.06.2024 р.

17.06.2024 р. надійшла заява від відповідача, зареєстрована за вх № ЕП-503/24, про надання додаткового часу для подання відзиву, позаяк ухвала отримана відповідачем 12.06.2024 р., натомість 15 та 16 червня є вихідними днями. Відповідач також просив відкласти судове засідання на інший день згідно його клопотання, зареєстрованого 17.06.2024 р. за вх. № 2312/24.

17.06.2024 р. від позивача надійшла заява, зареєстрована за вх № 2312/24 про розгляд справи, призначеної на 17.06.2024 р., без його участі.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.06.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 04.07.2024 р.

21.06.2024 р. надійшов відзив, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначаючи, що у відповідача відсутній обов`язок по забезпеченню захисника; прилад LTI 20/20 TruCAM ТС000684 є сертифікованим, про що надаються докази; прилад LTI 20/20 TruCAM TC000684 дозволений до використання у ручному режимі, що прямо передбачено свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації; сам прилад TruCAM є не радіолокаційним, а лазерним вимірювачем, що дозволяє уникнути неточностей під час його застосування.

Відповідач зауважив, що факт вчинення правоворушення зафіксовано відеодоказом, а при проведенні процедури складення постанови повністю дотримано вимог чинного законодавства та прав позивача. Також відповідач визнав, що позивач заявляв під час розгляду справи ряд клопотань, скористався правом надання письмових пояснень, не вчинив жодних дій для залучення захисника до розгляду справи. Крім того, відповідач вказав, що чинним законодавством передбачено розгляд справи саме на місці вчинення правопорушення та за результатами її розгляду поліцейським виноситься рішення у формі постанови.

25.06.2024 р. надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечив щодо обставин викладених у відзиві, вказав, що відповідно до Конституції України вища юридична сила закону полягає в тому, що всі підзаконні нормативні акти приймаються на основі законів та не повинні їм суперечити, а у випадку суперечностей необхідно застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу, саме тому відповідно до Закону України «Національну поліцію» прилад ТгиСАМ має бути застосований лише стаціонарно вмонтованим. Також позивач зазначив, що працівником поліції не було вчиненно жодних дій щодо забезпечення йому права на захист та перенесення розгляду справи за місцем його проживання, не зазначено підстав для відмови у задоволенні клопотань.

04.07.2024 р. справа була знята з розгляду у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Ріпкинського районного суду Чернігівської області.

09.07.2024 р. надійшло клопотання позивача про відкладення судового засідання у зв`язку з його виїздом за кордон, зареєстроване за вх. № 2692/24.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.07.2024 р постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання позивача було задоволено розгляд справи відкладено на 15.08.2024 р.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засіданню повідомлялися належним чином. 15.08.2024 р. від позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 3342/24 про розгляд справи без його участі, у якій також уточнено номер постанови, про скасування якої заявлено позов.

За положеннями ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогої звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 13.05.2024 р. о 13:27:00, дорога Р-56, 7 км, водій керував транспортним засобом Mitsubishi ASX, номерний знак НОМЕР_1 , в Чернігівській області, Чернігівський район, А/Д Р-56 Чернігів-Пакуль-КПП Славутич, 7 км, на ділянці дороги, що позначена дорожнім знаком 5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 77 км/год, та перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 ТС000684, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Стаття 122 частина 1. За допущене правовпорушення на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн.

Обставини фіксації правопорушення в межах населеного пункту, факт вчинення правопорушення та відповідність накладеного стягнення санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП судом не досліджуються, оскільки ці обставини не заперечуються жодної зі сторін справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 p. № 3353-ХН (далі - Закон № 3353) учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 53 Закону № 3353 передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону № 3353 регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - Пдр).

Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За положеннями абзацу 61 п. 1.10 ПДР населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів судом очевидно встановлено безперервну фіксацію руху транспортного засобу, його ідентифікацію та швидкість руху (77 км/год).

Щодо доводів позивача про те, що поліцейський не забезпечив йому права на захист, суд зауважує, що до обов`язків поліцейського не належить надання позивачу юридичних консультацій чи забезпечення послугами адвоката. Вказана позиція висловлена Шостим ААС у справі № 743/84/23 (постанова від 19.06.2023 р.).

Водночас, позивач не вказав, яке саме з порушених прав на стадії винесення оскаржуваної постанови за відсутності захисника призвело до невідворотних наслідків, що виявились під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто таких, що безповоротно не можуть бути реалізовані під час розгляду справи по суті, незважаючи на можливість судового захисту таких прав.

Натомість, судом з відеозапису встановлено, що позивачу вичерпно роз`яснювались його права, було запропоновано зателефонувати захиснику, роз`яснено причину неможливості перенесення розгляду справи.

В частині доводів позивача про те, що прилад вимірювання швидкості не був закріплений стаціонарно, суд зауважує, що з технічних характеристик приладу, наявних в матеріалах справи, вбачається, що прилад TruCam LTI 20/20 за своїми технічними характеристиками може працювати також і в ручному режимі. Тобто посилання позивача на ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», яка відповідно до принципу верховенства права мала б на його думку бути застосована, та забороняє використовувати технічні прилади у ручному режимі, судом першої інстанції відхиляється, оскільки дана стаття стосується техніки, яка працює в автоматичному режимі, а прилад TruCam LTI 20/20 за своїми технічними характеристиками може працювати також і в ручному режимі. Вказана обставина досліджувалась Шостим апеляційним адміністративним судом (постанова від 31.01.2024 р. у справі № 733/1864/23).

Також у матеріалах справи наявна копія сертифікату затвердження засобів вимірювальної техніки, виданого 29.08.2012 р., що засвідчує його наявність, а також відеозаписи, що фіксують факт порушення позивачем ПДР.

В свою чергу, доводи позивача про те, що поліцейський мав обов`язок зі складення протоколу, а не постанови, спростовуються положеннями ч. 1 ст. 222 КУпАП, відповідно до яких органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частина перша статті 122. А за положеннями ч. 1 ст. 283 КУпАП, що кореспондується з положеннями ст. 258 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Щодо клопотання позивача про перенесення розгляду справи, суд зауважує, що у відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП (випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається) у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

За таких обставин, доводи позивача про обов`язок відповідача задовольнити клопотання про перенесення розгляду справи не відповідають положенням чинного законодавства.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

На виконання ч. 4 ст. 250 КАС України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання суд підписує рішення без його проголошення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 139, 229, 246, 250, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА № 2138070 від 13 травня 2024 року - без змін.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з моменту підписання її судом до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М. В. Кравчук