Справа № 420/18320/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ТОВ АСГАРДА ЮГ до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення комісії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.06.2024р. №11173153/45355940 про відмову в реєстрації податкової накладної №29 від 16.05.2024р;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її фактичного подання податкову накладну №29 від 16.05.2024р. на суму 143 208,34 гри., яка складена ТОВ АСГАРДА ЮГ та направлена 27.05.2024 р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до позовної заяви позивач зазначив, що ТОВ АСГАРДА ЮГ до податкового органу було направлено податкову накладну №29 від 16.05.2024р по господарським операціям з ТОВ «ЕВАГРЕЙН» за результатами надання послуг перевезення. Податковим органом реєстрація була зупинена, запропоновано надати письмові пояснення та документи. Після надання документів та пояснень безпідставно відмовлено у реєстрації. Таке рішення є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки надали всі необхідні документи та пояснення. Просять задовольнити позовні вимоги.

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що реєстрація податкових накладних була зупинена, оскільки: «Обсяг постачання товару/послуги 49.41, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=1.3451%, "Рпоточ"=963958.55. Позивачем були надані документи які в своїй сукупності не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

В рамках основного виду господарської діяльності 29 квітня 2024 року між ТОВ «АСГАРДА ЮГ» (Виконавець) та ТОВ «ЕВАГРЕЙН» (Замовник) укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №289. (а.с. 222)

Відповідно до п. 1.2. Договору №289 від 29.04.2024 р. Виконавець зобов`язується організувати та виконати доставку автомобільним транспортом ввіреного йому Замовником вантажу до пункту призначення у встановлений Договором строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується сплатити за організацію та перевезення вантажу встановлену перевізну плату.

Згідно до п. 2.7 Договору №289 від 29,04.2024р. Замовник сплачує Виконавцю 80 % вартості перевезення протягом 2 (двох) банківських днів з моменту відвантаження вантажу та отримання засобами факсимільного та/або електронного зв`язку скан копій ТТН, Актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та заявок (Додаток 1), 20% після отримання оформлених належним чином оригіналів документів та після реєстрації податкової накладної Перевізником.

Відповідно до Акта наданих послуг № 195 від 16.05.2024 р. на виконання договору №289 від 29.04.2024р ТОВ «АСГАРДА ЮГ» виконані роботи для ТОВ «ЕВАГРЕЙН» по перевезенню кукурудзи 84,24 т. за маршрутом с. Гарбузівка, Сумська область м. Южне, Одеська область.

Оплату від ТОВ «ЕВАГРЕЙН» здійснено на підставі рахунку №199 від 16.05.2024р. частково, в розмірі 80% (до моменту реєстрації податкової накладної згідно умов договору), в сумі 343 645,63 грн. в межах розрахунків по договору №289 від 29.04.2024р, згідно платіжної інструкції №2799 від 21.05.2024р., що підтверджується банківською випискою за 21.05.2024р. (а.с.237-239)

Позивачем, за результатами вказаної операції складено податкову накладну №29 від 16.05.2024р., на суму 143 208,34 грн в т.ч. ПДВ 23 868,06 грн яку було направлено для реєстрації в ЄРПН.

Згідно отриманої квитанції про реєстрацію податкової накладної №29 від 16.05.2024р., позивачу було повідомлено, що реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки: «Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомляємо: показник "D"=1.3451%, "Рпоточ"=963958.55. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

ТОВ «АСГАРДА-ЮГ» подано до контролюючого органу повідомлення №29 від 30.05.2024 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №29 від 16.05.2024 року, разом з яким товариство направило до контролюючого органу додаткові документи, в загальній кількості 25.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія прийняла рішення №11173153/45355940 від 04.06.2024р. про відмову в реєстрації податкової накладної №29 від 16.05.2024р.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної №29 від 16.05.2024 зазначено: надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Зазначене рішення є предметом оскарження у цій справі.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із такого.

Спірні правовідносини врегульовують Податковий кодекс України (далі - ПК України), постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Постанова №1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до п.п.14.1.60 п.14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. (далі ЄРПН)

Підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Положеннями пункту 74.2. статті 74 Податкового кодексу України встановлено, що в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Виходячи з аналізу положень ПК України, які регламентують порядок формування податкового кредиту, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Ці положення стосуються також порядку корегування податкового кредиту шляхом подання відповідних розрахунків.

Постановою Кабінету Міністрів України №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Згідно п. 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

П. 5. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

П. 6. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операції, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу положень Порядку №1165 вбачається, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація ПН/РК зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, саме для вирішення питання виключення платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності та інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 20.2 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Для реалізації цієї норми Наказом Міністерства Фінансів України №520 від 12.12.2019, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктами 4, 5 Порядку № 520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Порядком передбачено, що у разі зупинення податкової накладної платник подає на комісію документи, а саме: договори, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 9, 10, 11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Приймаючи рішення за результатами розгляду наданих позивачем документів, комісією регіонального рівня встановлено, що надані платником податку копії документів, складені із порушенням законодавства.

Суд не погоджується з рішеннями комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем надано копії первинних документів, які є достатніми для прийняття рішення про їх реєстрацію.

Зазначаючи в рішенні про відмову у реєстрації ПН про те, що позивачем надано копії документів які складені із порушенням законодавства відповідач не наводить жодних конкретних обставин та не вказує яких саме із витребуваних документів їм не надано, або чому надані у своїй сукупності не задовольняють вимоги податкового органу.

Суд зазначає, що контролюючий орган при зупиненні реєстрації податкової накладної повинен не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено.

В іншому випадку, така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з причин ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Крім того, суд зазначає, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

Суд наголошує, що можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що серед наданих платником документів були виявлені такі недоліки:

- порушено норми п. 51 Постанови Правління Національного Банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», а саме: інформаційне повідомлення про зарахування коштів, виписка за 21.05.2024 від 28.05.2024 не завірені належним чином підписами посадових та службових осіб, а також, платником, а отже, не відповідають приписам п.п. 5, 6 зазначеної Постанови.

- виявлена відсутність наступних документів: паливна картка, зазначена договором 41ПК-50228/23 від 04.12.2023; платіжна інструкція до договору купівлі-продажу № ОФ-183990 від 01.12.2023 року.

Заперечуючи проти прийнятого рішення позивач зазначає, що надані податковому органу документи в своїй сукупності є достатніми для реєстрації податкових накладних та висновку про реальність господарських операцій між ТОВ «АСГАРДА ЮГ» та ТОВ "ЕВАГРЕЙН". Метою перевірки податкових накладних, поданих на реєстрацію в ЄРПН, є не перевірка ведення бухгалтерського обліку платником податку чи правильність формування податкового кредиту чи відображення податкових зобов`язань, а встановлення ризиків порушення платником податку податкового законодавства, уникнення ним виконання податкового обов`язку через відображення в податковому обліку операцій з постачання товарів/послуг, у яких наявні об`єктивні ознаки неможливості їх здійснення (проведення). В даному випадку, принциповим є не надання всіх без винятку документів, передбачених Порядком зупинення реєстрації податкової накладної, а перевірка та оцінка наданих платником податку документів на предмет реальності господарських операцій з метою реєстрації податкових накладних чи відмови в їх реєстрації.

Суд погоджується з такою позицією позивач і зазначає, що наведенні відповідачем підстави відмови у реєстрації податкової накладної є такими, що суперечать діючому законодавству та ч.2 ст. 2 КАС України.

Суд зазначає, що банківська виписка не виконує функцій первинного документа для отримувача коштів, (п.1.30 Закону 2346 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні») тобто не фіксує здійснення певної операції, а тільки узагальнює інформацію щодо їх проведення. Отже, якщо документ не містить достатньо відомостей про операцію або взагалі не містить такої, то це не первинний документ.

Позивач отримує у обслуговуючому банку банківську виписку, через систему електронних платежів «Кліент-Банк», виписку яка є регістром бухгалтерського обліку.

Свою точку зору податківці висловили у листі ДПСУ від 07.05.2012 р. №7912/6/15-1415, щоб керуватися банківською випискою для підтвердження права на податкові витрати, мають виконуватися такі умови: - у виписці зазначаються обов`язкові реквізити первинного документа; - виписка складається під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення; Банківська виписка всіх наведених вище обов`язкових реквізитів не містить. Адже банківська виписка не виконує функцій первинного документа, тобто не фіксує здійснення певної господарської операції, а тільки узагальнює інформацію щодо їх проведення, а отже, є регістром бухгалтерського обліку. Але інших документів про надходження коштів на рахунки підприємства банки не дають, і податковому органу це відомо.

Суд зазначає, що виписка банка - це, по суті, звіт про здійснені банком операції за дорученням клієнта, він не фіксує факт господарських операцій, а лише відображає інформацію про них за певний період часу. Клієнт не має і не може мати оригіналів документів, які підтверджують надходження на його рахунки коштів, адже він не дає розпоряджень на зарахування коштів. Вони зараховуються банком самостійно, тому що таке право йому надає клієнт договором.

Як вже було зазначено можливість виконання позивачем обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Про такі невідповідності зазначених документів, відповідач не зазначав у жодному своєму рішенні як на стадії зупинення реєстрації так і при відмові у реєстрації податкової накладної. При цьому, сам факт невідповідності платіжної інструкції Постанові НБУ не є підтвердженням нездійснення розрахунків між учасниками договору та не спростовує факт поставки товару/надання послуг, тобто настання однієї з подій передбачених ст. 187 ПК України.

Що стосується паливної карти то суд погоджується з позицією позивача, що у нього відсутній обов`язок надавати всі документи.

Суд зазначає, що паливну карту відповідач не витребовував у позивача, а у відзиві на позовну заяву жодним чином не обґрунтував яким чином це впливає на порядок формування, реєстрацію податкової накладної.

На думку суду, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року справа №822/1817/18, від 21 травня 2019 року справа №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року справа №819/330/18.

На думку суду, відповідач ГУ ДПС в Одеській області зі стадії зупинення реєстрації податкових накладних та закінчуючи прийняттям рішення про відмову у їх реєстрації вчиняв дії які мають всі ознаки документальної перевірки та аналізу господарських операції, що може бути вчинено за іншою процедурою та в порядку визначено ПК України, що регламентує порядок призначення та проведення документальних перевірок, а не під час моніторингу ПН.

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваних рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, а надані ним документи та пояснення є достатніми для їх реєстрації. Відмова в реєстрації ПН є протиправною, а прийняті рішення підлягають скасуванню.

На підтвердження позовних вимог позивачем надані суду та були у розпорядження відповідача копії договорів оренди приміщень, транспортних засобів, акти закупівлі матеріалів, платіжні інструкції, наявність трудових ресурсів, товарно-транспортні накладні на перевезення товару, які в повній мірі підтверджують здійснення господарських операцій, рух активів та правомірність формування податкових накладних.

Жодних заперечень, щодо істотних умов договорів, проведених розрахунків, руху активів, постачання послуг і реальності операції відповідач не зазначив, окрім невідповідності платіжних інструкцій, без врахування інших наданих документів, що не є належним обґрунтуванням прийнятого рішення.

Суд вважає, що оскільки встановлено, що Комісія протиправно відмовила у реєстрації ПН, а також прийнявши до уваги наявність у позивача права на реєстрацію ПН належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України їх зареєструвати.

При цьому, слід зазначити, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав позивача.

Суд зазначає, що відповідачі не довели правомірність прийнятих ними рішень, а тому вони є протиправним та підлягають скасуванню, як такі що не відповідають вимогам зазначеним у ч. 2 ст.2 КАС України.

В той же час, позивач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності позовних вимог.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача

Керуючись ст. 241-248 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ АСГАРДА ЮГ задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.06.2024р. №11173153/45355940 про відмову в реєстрації податкової накладної №29 від 16.05.2024р;

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №29 від 16.05.2024р., яка складена ТОВ АСГАРДА ЮГ () днем її фактичного подання.

Стягнути з ГУ ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ АСГАРДА ЮГ (, 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, оф.703) судовий збір в сумі 3028,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.