Справа № 560/20094/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/20094/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

15 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування наказу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

17 червня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 червня 2024 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 з 11.10.2021 проходить службу на посаді поліцейського СРПП відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

25.09.2023 близько 02 год 30 хв наряд ГРПП відділення поліції №1 (м. Кам`янець-Подільський) Кам`янець-Подільського РУП ГУНП поблизу с. Лисогірка при в`їзді до м. Кам`янець-Подільський зупинив автомобіль марки Chervolet Aveo, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача. Під час спілкування виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, після чого позивач пройшов медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер №0733, який показав результат огляду - 0,54% проміле. З результатом огляду останній не погодився, та в подальшому огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП "Кам`янець-Подільська міська лікарня №1" (результат огляду 0,47 проміле). На підставі зазначених висновків складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №304356 згідно із частиною 1 статті 130 КУпАП та постанову серії БАТ №7806342 за частиною 1 статті 121 КУпАП.

25.09.2023 відповідач отримав подання Хмельницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про вжиття заходів реагування щодо призначення і проведення службового розслідування за фактом адміністративного правопорушення.

Наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області від 25.09.2023 №1721 призначене службове розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія склала висновок № 1640/121/56/01/2023, яким встановлений факт порушення позивачем службової дисципліни у зв`язку з порушенням пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про національну поліцію", пунктів 1, 4, 6 частини З статті 1, пункту 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух", підпункту 31.4.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2021 №1306, підпунктів 1.7, 1.8 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 06.09.2022 №1282, присяги працівника поліції позивач допустив порушення, якими встановлена заборона вживання алкогольних напоїв та порушення комендантської години, та запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби поліції.

Відповідно до наказу від 12.10.2023 №1841 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби поліції.

Вважаючи протиправним наказ від 25.09.2023 №1721 про призначення службового розслідування, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у цій справі є правомірність наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області №1721 від 25.09.2023 "Про призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським СРПП відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції ОСОБА_1 та можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області".

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893) та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України (далі - Положення №893), затвердженими наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Відповідно до статті 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За визначенням статті 12 Статуту дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-3 статті 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною 4 статті 14 Статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною 5 статті 14 Статуту передбачено, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

За змістом частини 10 статті 14 Статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року N 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за N 1355/32807, підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Підставою для призначення спірним наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області №1721 від 25.09.2023 службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським СРПП відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції та можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області слугувало Подання начальника Департаменту внутрішньої безпеки від 25.09.2023 №2061/42-22/01-2023 про проведення службового розслідування за фактом порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, зокрема, керування транспортним засобом, що мав несправності зовнішніх світлових приладів, та в стані алкогольного сп`яніння.

На час надходження Подання та оформлення на його підставі спірного наказу до відповідача не надходили матеріали про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач правомірно видав наказ №1721 від 25.09.2023 про призначення службового розслідування по факту порушення позивачем службової дисципліни та можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, керуючись частиною 4 статті 14 Статуту.

У рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, запроваджений статтею 13 Конвенції права на ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Водночас, ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття. Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі N 826/4175/16 , від 17.12.2019 у справі N 160/8324/19 та Великої Палати Верховного суду від 12 лютого 2019 року у справі N 826/7380/15 (провадження N 11-778апп18).

З матеріалів справи встановлено, що за результатами службового розслідування наказом від 12.10.2023 №1841 за невиконання ч. 1 ст. 18, ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1,2, 5, ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-У11І, ч. 5 ст. 14 та ст. 53 Закону України «Про дорожній рух», порушення вимог пп. а п. 2.9, пп. а п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, вимог визначених у листі Голови Національної поліції України від 18.02.2019 № 1884/01/12-2019 та проколі № 13 рішення наради керівництва Національної поліції від 05.06.2019, пп. 2/7Л.1 наказу НПУ від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» та пп. 2 п.1 наказу ГУНП від 21.07.2022 № 1030 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності ГУНП в Хмельницькій області», службової телеграми ГУНП в Хмельницькій області від 04.04.2022 № 185/121/56/01-2022 «Про вжиття заходів щодо недопущення надзвичайних чи резонансних подій пов`язаних з особовим складом ГУНП в Хмельницькій області», вимог п. 1.3 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 02.07.2022 № 941 «Про зміцнення службової, обліково-реєстраційної дисципліни та законності серед особового складу ГУНП в Хмельницькій області, додаткові заходи щодо профілактики і недопущення надзвичайних подій та забезпечення безпеки поліцейських» та наказу Хмельницької обласної військової адміністрації від 30.09.2022 № 391/2022-н «Про запровадження комендантської години на території області», що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, із явними порушеннями технічного стану автомобіля (непрацюючими габаритними вогнями та правою фарою), вживанні алкогольних напоїв у позаслужбовий час, порушенні комендантської години, до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Зазначений наказ позивач оскаржив до суду.

Ухвалою від 12.02.2024 у справі № 560/686/24 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 12.10.2023 №1841 та поновлення на посаді.

Верховний Суд у постанові від 13.01.2022 по справі №921/591/20 зауважив, що додатково, в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Відповідно до правового висновку, сформованого Верховним Судом у постанові від 10.11.2021 по справі №910/8060/19, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Колегія суддів зауважує, що наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області №1721 від 25.09.2023 "Про призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським СРПП відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції та можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області" вичерпав свою дію з моменту призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії у зв`язку з його виконанням.

Дії, вчиненні дисциплінарною комісією в процесі дисциплінарного провадження, та висновок, сформований комісією за результатами дисциплінарного провадження, позивач не оскаржив.

Натомість звернувся до суду з позовом про оскарження прийнятого за результатами службового розслідування наказу від 12.10.2023 №1841 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Отже, за наявності зазначеного наказу про звільнення зі служби в поліції єдиним ефективним способом захисту прав позивача є позовні вимоги про скасування наказу від 12.10.2023 №1841, спрямовані на поновлення позивача на службі в поліції.

У рішенні від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним і скасування наказу про призначення службового розслідування не сприяє ефективному відновленню його прав у сфері публічно правових відносин, оскільки зазначений наказ не створює жодних правових наслідків для позивача.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.