Справа № 400/4360/24
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 р. № 400/4360/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

треті особиВійськова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не звільнення на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із вчиненням раніше ОСОБА_1 тяжкого злочину, за який він був засуджений до позбавлення волі строком на 5 років, зобов`язання прийняти рішення про звільнення відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із вчиненням раніше ОСОБА_1 тяжкого злочину, за який він був засуджений до позбавлення волі строком на 5 років.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідач протиправно його не звільнив з військової служби, оскільки він був засуджений за тяжкий злочин на 5 років позбавлення волі в 2008році.

Ухвалою від 17.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами скороченого позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву у строк встановлений судом.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому позов не визнає, оскільки правових підстав для звільнення позивача з військової служби відповідно до ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу». Крім того позивачем подано рапорт з порушенням норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 надав суду пояснення на позов.

Третя особа -військова частина НОМЕР_2 пояснення суду не надала.

Ухвалою суду від 28.06.2024 позивачу було запропоновано уточнити суб`єктний склад сторін та прохальну частину позову. На виконання ухвали позивач надав суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити до військової частини НОМЕР_1

Відповідно до ст.262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

25 лютого 2022 року позивача - ОСОБА_1 було призвано на військову службу по мобілізації згідно Указу Президента України N9 69/2022 від 24.02,2022 «Про загальну мобілізацію».

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022 №19 Позивача було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира від 10.10.2023 № 90-РС звільнено з посади та призначено солдата ОСОБА_1 на посаду солдат резерву взводу резерву 329 запасної роти НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Командиром військової частини НОМЕР_2 було видано наказ № 283 від 10.10.2023р., в якому зазначалося:

«...4. Солдата ОСОБА_1 стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 10 жовтня 2023 року № 90-РС на посаду солдат резерву взводу резерву 329 запасної роти військової частини НОМЕР_1 вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби АДРЕСА_6 ».

09.10.2023 позивач подав рапорт до командира військової частини НОМЕР_1 через Первомайський РТЦК, в якому просив відповідача виключити його з військового обліку на підставі п.6ч.6 ст.37 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу».

10.12.2023 командир військової частини НОМЕР_1 надав відповідь, що відповідно до ст.37 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу» виключення з військового обліку громадян України здійснюється відповідними районними ТЦК, тому не відноситься до компетенції військових частин.

Аналогічна відповідь була надана позивачу листом від 15.01.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 .

Позивач у позові зазначив, що 23.12.2023р. ним було знову подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 про звільнення його з військової служби з подальшим виключенням його з військової служби.

Однак відповіді на цей рапорт позивачем так і не отримано.

Позивач у позові зазначив, що згідно з Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2008 року, ОСОБА_1 був визнаний винним за ч. 1 ст. 135 КК України, ч. З ст. 185 КК України, ч. З ст. 187 КК України, та засуджено до 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

27 серпня 2008 року набрав законної сили вирок Красилівського районного суду Хмельницької області у кримінальній справі № 1-28/2008р. від 26.05.2008, яким позивач - ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, ч. З ст. 185 КК України, ч. З ст. 187 КК України, у зв`язку з чим йому було призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні, в Україні" введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану, введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч.4,11 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

2) під час дії воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) для взяття на військовий облік. Звільнені з військової служби особи, які за станом здоров`я придатні для військової служби, можуть зараховуватися до військового оперативного резерву у порядку, встановленому Генеральним штабом Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключення з військового обліку громадян України здійснюється у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до ст.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджений Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 , військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Згідно зі ст.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Стаття 31 Статуту визначає, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно абз.2 ст.125, абз.2 ст.127 Статуту, командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Позивач просить його звільнити з військової служби тому, що в 2008 році він був засуджений вироком суду за тяжкий злочин.

Підпунктом «в» п.2 ч.4 ст.26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» зазначено підставу для звільнення з військової служби у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання, але вона стосується саме військовослужбовців, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання під час проходження військової служби.

Тому правових підстав для звільнення позивача з військової служби згідно з пп. «в» п.2 ч.4 ст.26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» немає.

Також відсутні правові підстави для виключення позивача з військового обліку, оскільки це належить до повноважень районних ТЦК, а не військових частин стосовно тих осіб, які не є військовослужбовцями. Оскільки позивач є військовослужбовцем , то чинним законодавством не передбачено зняття його з військового обліку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач не надав суду належних та достатніх доказів для того, що існують правові підстави для звільнення його з військової служби.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко