Справа № 215/3811/24
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/3811/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі адміністративний позов ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

11.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ППП м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, про скасування постанови у справі, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №2302478 від 03.06.2024 про накладення штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 340 грн., оскільки вона є незаконною.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 03 червня 2024 року приблизно о 08 год.40 хв. він здійснював завантаження непродовольчих товарів з будівельного магазину «Майстер», що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, буд.№24 до свого припаркованого автомобіля «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 та приблизно в той же час до позивача під?їхав автомобіль патрульної поліції та інспектор 3 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг старший лейтенант поліції ОСОБА_2 підійшовши, повідомив, що позивач порушив правила 11.13 ПДР України, а саме здійснив рух по тротуарах і пішохідних доріжках. Позивач з інспектором поліції, ОСОБА_2 , не погодився, та пояснив йому, що він є власником магазина «Майстер», та виконує роботи по завантажуванні непродовольчих товарів з будівельного магазину «Майстер», який розташований безпосередньо біля тротуару до свого автомобіля «Skoda SuperB». Також, ОСОБА_1 пояснив інспектору поліції, що до магазину «Майстер» відсутні інші під?їзди, а тому, керуючись п. 11.13 ПДР України, він не скоїв адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1. ст.122 КУпАП.

Таким чином, 03.06.2024 року о 09 год 33 хв. не маючи належних та допустимих доказів посадовою особою, інспектором 3 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульн поліції в м. Кривий Ріг старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , стосовно позивача була винесена постанова серії ЕНА № 2302478 про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій заначено, що: «03.06.202 року по вул. Сергія Колачевського, буд.24 у м. Кривий Ріг водій керуючи тз здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13 ПДР України» та було накладене на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 гривен передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, а притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 безпідставним, оскільки він є фізичною особою-підприемцем та власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інспектор у порушення статті 252 КУпАП, не надав доказів його вини, окрім своїх особистих, нічим не підкріплених, обвинувачень, чим порушив вимоги статті 252 КУпА, щодо всебічного, повного і об?єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Суб?єктивна думка інспектора поліції, а також його бажання за будь-яких умов притягнути позивача до адміністративної відповідальності, не можуть бути належними та достатніми доказами, що підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Також, позивач 30.07.2024 надав відповідь на відзив в якій стосовно посилань представника відповідача у відзиві, що на фото зображене місце де можливо було проводити вигрузку та загрузку товару без порушень ПДР не відповідає законним підставам та грубо порушує п. 15.9 г) ПДР України, так як ним, у присутності свідків зроблені фото та відеофіксація з замірами вимірювальної рулетки, на якому чітко видно, що відстань від можливого місяця зупинки до перехрещуваної проїзної частини становить 5 метрів. Тому вважає, що посилання Відповідача, на те, що позивач мав можливість зупинитися та робити вигрузку на місці, яке зазначене на фото, яке додане до Відзиву, є порушенням п. 15.9 г) та п. 15.10 а) ПДР України. Також, Відповідач у своєму Відзиві зазначає, що під час розгляду адміністративної справи ніяких клопотань від Позивача не надходило, про те, на думку позивача, ця інформація спотворена не відповідає дійсності, оскільки, ОСОБА_1 пояснив інспектору поліції Петрушенко Е.С., що він є власником магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, буд.№24 та виконує роботи по завантажуванню непродовольчих товарів з будівельного магазину «Майстер», який розташований безпосередньо біля тротуару до свого автомобіля «Skoda SuperB», державний номерний знак А НОМЕР_2 . Також, пояснив інспектору поліції, що до магазину «Майстер» відсутні інші під?їзди, а тому, керуючись п. 11.13 ПДР України, позивач вважає, що не скоїв адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1. ст.122 КУпАП. Проте, інспектор поліції проігнорував усі доводи та законні підстави зупинки, які передбачені п. 11.13 ПДР України, при цьому відповідач у справі, не надав до суду жодного належного доказу, який би свідчив, що можлива була зупинка транспортного засобу для загрузки та вигрузки товару в іншому місці без порушень правил ПДР.

Стислий виклад заперечень відповідача.

17.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача ДППП м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, Кушнір О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві представник відповідача, окрім посилання на норми КУпАП, КАС України, ЗУ «Про Національну поліцію», зазначила, що під час патрулювання 03 червня 2024 року о 08год. 42хв. у м. Кривому Розі по вул. Сергія Колачевського, буд.24 інспектором ОСОБА_2 був помічений транспортний засіб Skoda SuperB з д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив рух по тротуару. Даними діями позивач порушив вимоги п. 11.13 ПДР.

Після того, як були помічені ознаки того що позивач порушив ПДР, інспектор ОСОБА_2 , підійшов до автомобіля Skoda SuperB, д.н.3. НОМЕР_3 , представився та повідомив про причину звернення. Після спілкування з водієм ОСОБА_1 попросив пред?явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУПАП виконані, ознайомившись з усіма наданими доказами, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача.

Під час розгляду справи від позивача надійшло письмове пояснення (Копія пояснення), в якому позивач вказує, що він під?їхав до входу в магазин «Майстер», для завантаження товару, ніяких клопотань не надходило, що підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Доказом скоєння правопорушення є відеофайл на якому зафіксовано рух т/з позивача по тротуару. Після з?ясування усіх фактичних даних інспектором ОСОБА_2 було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2302478 від 03.06.2024. Отже інспектором Петрушенко Е.С., вищезазначені вимоги закону, як суб?єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Отже представник вважає, що постанову винесено згідно ст. 258 КУпАП., яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, а також ст. 33 КУпАП. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та зазначає, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

У запереченні на відповідь на відзив представник ОСОБА_3 вказала, що на фото зображено місце де можливо проводити загрузку товару без порушень ПДР, оскільки водій ОСОБА_1 міг зупинити свій транспортний засіб «Skoda SuperB» д.н.з. НОМЕР_1 без порушень на яке посилається позивач п. 15.9 (Г) ПДР України, тим паче з огляду відеозапису вбачається, що водій припаркував своє авто не біля входу до магазину «Майстер» для завантаження товару, а біля огородження "другої групи (пішохідне)" на тротуарі, біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до п. 15.2 ПДР України за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), як вбачається з відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських водій міг без порушень ПДР України, здійснити зупинку свого т.з. для завантаження його біля узбіччя проїзної частини. Також, з долученого до заперечення на відповідь на відзив відеозапису10 м від виїзду з прилеглої території знаходиться приблизно в метрі від розриву в огородженні другої групи (пішохідне), крізь яке позивачу було би зручно та з дотримання всіх вимог ПДР України проводити загрузку свого ТЗ. Щодо посилань позивача на те що від нього надходило клопотання по справі зазначає, що ця інформація спотворена та не відповідає дійсності, оскільки позивач ОСОБА_1 надав лише усні та письмові пояснення які інспектором ОСОБА_2 були прийняті до уваги та враховані при прийнятті рішення, ніяких клопотань від позивача не надходило що підтверджується відеозаписом. По суті, на думку представника, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не пдлягають, а постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву в якій просить задовольнити позов та проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, 17.07.2024 через канцелярію суду надала відзив на позов в якому просила відмовити в задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 10-15 год. 05.07 .2024, за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, інспектором 3 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Петрушенко Е.С. 03.06.2024 винесено постанову серії ЕНА №2302478 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 03.06.2024 о 08:42 год. у м. Кривому Розі по вул. С.Колачевського,24, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda SuperB з д.н.з. НОМЕР_4 , здійснив рух по тротуару. Відеореєстратор Ксіомі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 11.13 ПДР України, а саме порушив ПДР, здіснив рух по рух ТЗ по тротуарах та пішохідних доріжках, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 11).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 станом на 04.06.2024 є фізичою особою-підприємцем, та згідно реєстраційного посвідчення КП "КБТІ" від 05.11.2002, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за приватним підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 7-9, 10).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи, що оскаржувану постанову постановлено 03.06.2024, до суду позивач звернувся 11.06.2024, тобто у десятиденний строк, який визначений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі -ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 11.13. ПДР України, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п.5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач наділений повноваженнями, щодо прийняття постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає, що ч. 1 ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона містить всі необхідні відомості, які визначені статтею 283 КУпАП.

Щодо обставин, на які посилається позивач, як на підстави для скасування постанови слід зазначити, що з наданого відповідачем у якості доказу, на підтвердження доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та обґрунтованості винесення постанови - запису з нагрудного відеореєстратора патрульної поліції вбачається, що позивач на відео пояснює: "припаркувався на тротуарі для вигрузки товару, що не заборонено законом". Пізніше в ході розмови з працівниками поліції, позивач повідомив, що дійсно його ТЗ постійно стоїть на тротуарі аби перешкодити проїзду вантажних транспортних засобів, які час від часу заїжджають на тротуар та під вагою вантажу продавлюють покриття дорожнього настилу.

Пояснення позивача з приводу того, що його ТЗ постійно стоїть на тротуарі, також на відео підтверджує пасажир ТЗ Skoda SuperB з д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, з відеозапису вбачається, що на підтвердження своїх пояснень щодо здійснення розвантаження товару до магазину "Майстер", який належить позивачу на праві власності як фізичній особі-підприємцю, ОСОБА_1 надає працівникам поліції накладні, однак в ході спілкування не вчиняє ніяких дій для розвантажування (завантажування) товару, тому посилання позивача стосовно того, що він здійснював обслуговування торговельного підприємства не заслуговують на увагу, оскільки не знаходять свого підтвердження з наданих позивачем доказів та долученого відеозапису.

Слід також звернути увагу на те, що ОСОБА_1 зупинив свій транспортний засіб не біля входу до магазину "Майстер", який належить йому на праві власності, як він вказує з метою розвантаження товару, а напроти іншого магазину, а саме магазину автозапчастин, що ставить під сумнів пояснення позивача з приводу того, що він має намір завантажувати (розвантажувати) товар, оскільки відстань розташування ТЗ відносно входу до магазину є значною.

Окрім того слід звернути увагу на те, що з переглянутого судом відеозапису вбачається, що магазин "Майстер" має кутове розташування в будинку, та має більш ближчий під`їзд до приміщення магазину, без заїзду на тротуар.

Також, з долученого фотознімку (а.с. 31) та відеозапису вбачається, що безпосередньо напроти входу до магазину, з проїзної частини, є металева огорожа, яка має розрив для заходу на тротуар, тобто фактично розвантажування та завантажування товару, позивачем може здійснюватися через розрив в огорожі, який розташований безпосередньо напроти входу в магазин, або з лівого боку будинку, де є проїзд до дворової частини будинку в якому розташований магазин позивача.

Слід також звернути увагу, що розташування ТЗ позивача на тротуарі було паралельно проїзній частині та знаходилося приблизно на більшій відстані від входу в магазин, ніж якщо позивач поставив би свій транспортний засіб безпосередньо напроти входу до магазину, на проїзній частині, де мається отвір в огорожі.

Крім того, пояснення позивача з приводу заїзду на тротуар для завантаження товару не заслуговують на увагу та спростовуються переглянутим судом відеозаписом, оскільки ТЗ не повинен постійно стояти на тротуарі для завантаження або розвантаження товару, після виконання вказаних дій ТЗ необхідно прибрати з тротуару.

Під час розгляду даної адміністративної справи поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 подати докази того, що останній здійснив заїзд на тротуар саме для завантаження (розвантаження) товару, але позивачем таких доказів подано не було, було подано лише накладні на придбання товару.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 11.13 ПДР України, та здійснив рух по тротуарах без обслуговування торгівельного підприємства, та за наявності іншого під`їзду.

Тому, з урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача було обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, постанова серії ЕНА №2302478 від 03.06.2024 винесена інспектором 3 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та нормами КУпАП, є законною, тому підстави для її скасування відсутні.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову, відповідно до ст. 139 КАС України, судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 605,60 грн. йому не відшкодовується.

На підставі вищевикладеного та керуючись ПДР України, ч. 2 ст.122, ст.ст. 247, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст.8-9, 72, 77, 79, 139 246, 247, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 15 серпня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (місцезнаходження за адресою: 50069, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 11, .

Суддя: