Справа № 560/11722/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі 8 відділення про заборону вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 серпня 2024 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заявник просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі 8 відділення вчиняти дії щодо його переміщення до навчального центру або військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, а також утримання в навчальному центрі або військовій частині. Також просить зобов`язати уповноважених осіб Збройних Сил України відпустити його до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Зазначає, що з метою недопущення передчасного відправлення його на військову службу та у зв`язку з наявністю неповнолітньої дитини, яка залишиться без батьківського піклування, необхідно вжити вказані заходи забезпечення позову. Невжиття таких заходів, на думку заявника, унеможливить подальше виконання рішення суду, якщо таке буде прийняте на його користь.

Дослідивши зміст заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст.150 КАС України суд має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Згідно з ч. 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати декілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2020 у справі №826/13413/18 зазначив, що суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. З цією метою позивач ( заявник) повинен довести, у чому можуть полягати дії, направлені на відновлення його прав, оцінити складність вчинення цих дій або довести належними доказами неможливість їх вчинення у разі невжиття заходів забезпечення.

У заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що 07.08.2024 працівниками восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 його було супроводжено на ВЛК з метою визначення придатності чи непридатності до військової служби, а вже 11.08.2024 переміщено до навчального центру ЗСУ. Вказує на те, що самостійно доглядає та виховує неповнолітню доньку, оскільки мати дитини перебуває за кордоном і не бере участі у вихованні. Позивач зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову його скерують на військову службу, де він набуде статус військовослужбовця і не зможе у подальшому отримати відстрочку від призову.

Суд звертає увагу на те, що заявник не надає належних доказів на підтвердження обставин, про які зазначає в цій частині. Так, відсутні докази перебування його у навчальному центрі Збройних Сил України або скерування його у відповідний навчальний центр. Водночас, у заяві про забезпечення позову заявник просить заборонити вчиняти дії щодо переміщення його до навчального центру або військової частини.

Таким чином, відомості, вказані у заяві щодо цих обставин, є суперечливими і не підтвердженими належними доказами, що не дає суду можливості їх перевірити.

Суд вважає необґрунтованою вимогу щодо зобов`язання уповноважених осіб Збройних Сил України відпустити заявника до набрання законної сили рішенням суду (позов на цей час не поданий), позаяк вказані дії не охоплюються жодним з заходів забезпечення позову, передбачених КАС України, і відсутні відомості про поточне місцезнаходження заявника.

Крім того, до заяви не надані докази того, що позивач відповідно до закону має право на відстрочку від мобілізації як чоловік, який має дитину віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а також якщо він самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду.

Зазначені заявником обставини щодо відсутності материнського піклування щодо дитини, а також того, що на даний час вживаються заходи з метою позбавлення матері дитини батьківських прав наданими до заяви доказами також не підтверджуються.

Додатково слід врахувати те, що обов`язки щодо переміщення (у разі такого) військовозобов`язаного до відповідних пунктів призначення (дислокації, навчальних центрів, військових частин тощо) покладаються на уповноважених посадових осіб військового органу, які на даний час безпосередньо проходять військову службу та реалізують відповідні повноваження, пов`язані з мобілізаційними заходами в умовах воєнного стану. Такі особи діють відповідно до закону та відданих командирами військових органів та формувань наказів і розпоряджень, тому заборона цим особам вчиняти дії, спрямовані на виконання прямих обов`язків та повноважень, фактично означає необхідність зупинення дії відповідних наказів/розпоряджень командирів (начальників), відданих військовослужбовцям в умовах воєнного стану.

Водночас, відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

З огляду на зазначене, оскільки суду не доведені очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень або порушення прав, свобод або інтересів таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також не підтверджено належними доказами, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Разом з тим, у випадку подальшого здобуття заявником належних доказів, які підтверджують обставини, на які він покликається, він не позбавлений права повторного звернення з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 150,151,248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.С. Козачок