Справа № 161/13584/24
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/182/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого - судді Рудської С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 05.07.2024 року йому стало відомо про існування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 535 від 02.07.2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. (далі - постанова). Зі змісту даної постанови слідує, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії, яка була вручена йому 10.01.2024 року, чим порушив вимоги п. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак, із оскаржувану постанову він вважає незаконною оскільки про розгляд справи його взагалі ніхто не повідомляв, що позбавило його можливості реалізувати своє право на захист. Враховуючи наведене, просить суд поновити йому строк на оскарження постанови, скасувати її, провадження у справі щодо нього закрити та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на свою користь судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2024 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 17).

14.08.2024 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що 09.01.2024 року, в ході проведення мобілізаційних заходів службовими особами відповідача було оповіщено ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 з датою прибуття 10.01.2024 року. У вказаний день, позивач до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, жодних документів щодо поважності пропуску виклику не надав. За даним фактом щодо позивача 28.06.2024 року складено протокол, у якому його повідомлено про розгляд справи 02.07.2024 року та зі змісту якого його було ознайомлено. Вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, а тому у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 22-23).

З огляду на те, що сторони скористалися своїми правами щодо подання процесуальних документів, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова внаслідок її винесення була надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (а.с. 5, 27, 29). Як зазначає позивач, зі змістом даної постанови він ознайомився 05.07.2024 року.

Враховуючи наведене та з урахуванням того, що доводи ОСОБА_1 , щодо дати отримання ним оспорюваного рішення, відповідачем не спростовані, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.

Як встановлено судом, 09.01.2024 року оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ст. сержантом ОСОБА_2 було складено акт про відмову в отриманні повідомлення з якого слідує, що ОСОБА_1 був повідомленим про його обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії та визначення призначення на воєнний час, на 10.01.2024 року о 10:00. Даний акт складений в присутності свідка - солдата ОСОБА_3 .

Як встановлено судом, 28.06.2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 було складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП № 535, зі змісту якого слідує, що позивач отримувавши повістку, що зобов`язувала його з`явитися 10.01.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явився; вказаними діями позивачем порушено вимоги п. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

02.07.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 було винесено щодо ОСОБА_1 постанову за справою про адміністративне правопорушення № 535, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. (а.с. 24).

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно положень ЗУ «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по даний час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Як вбачається з матеріалів справи, акт про відмову в отриманні повідомлення від 09.01.2024 року не містить обставин намагання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 вручити повістку ОСОБА_1 а саме: місця такого вручення; в який спосіб останній відмовився від отримання повістки.

Крім того, в порушення Порядку № 1487, вказаний акт складений без присутності не менш як двох свідків, які б підтвердили факт відмови позивача від одержання повістки від 09.01.2024 року року про необхідність прибуття 10.01.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії та визначення призначення на воєнний час.

Тобто, єдиний доказ, який покладено ІНФОРМАЦІЯ_1 в основу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП не може бути взятий судом до уваги, оскільки такий є недопустимим, недостовірним та недостатнім для доведення вини останнього в інкримінованому йому правопорушенні.

Будь-які інші докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано.

Поряд з цим, суд наголошує на такому.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Як передбачено п.п. 12, 13 Розділу ІІ Інструкції, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення (додаток 5) виноситься за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим та таке вважається вчиненим з моменту його неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 отримавши повістку, що зобов`язувала його з`явитися 10.01.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явився.

Однак, складення протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відбулося поза межами строку, визначеного ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пунктом 11 Розділу ІІ Інструкції визначено, що у справі керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов :про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Відтак, виносячи постанову про адміністративне правопорушення № 535 від 02.07.2024 року посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_1 повинна була закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 210-1, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою по адміністративне правопорушення № 535 від 02.07.2024 року.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою по адміністративне правопорушення № 535 від 02.07.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 19 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська