Справа № 215/758/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2024 рокуСправа №215/758/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до першого заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Номеровської Тетяни Миколаївни, в якій просить:
- встановлення наявності компетенції (повноважень) першого заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Номеровської Тетяни Миколаївни розглядати заяву від 08.01.24р. вх.41 всупереч конституційним принципам, ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги» та визнати таку процедуру протиправною діяльністю і порушенням гарантій прав людини та зобов`язати не тлумачити відсутність довідки про місце реєстрації, як достатньою умовою для відмови надати направлення на перепідготовку, надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що подала заяву від 08.01.2024 р. вх. 41, якою просила на підставі ст. 3, 8, 22, 34, 46, 48, 92 Конституції України, Постанови КМУ від 06.10.21 р. №1040 організувати роботу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради таким чином, щоб надати сину, ОСОБА_2 , направлення для перепідготовки з основ догляду на професійній основі, оскільки відчуває потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі. Позивач потребує такі послуги, оскільки через порушення функції організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Таке свавілля при захисті соціальних прав в соціальній державі не припустимо. Вказує, що не можливо надати форму висновку, оскільки вона не затверджена МОЗ, яку хибно вимагає відповідач. Відповідач відмовився співпрацювати з позивачем до правового порядку ст. 13 Закону України "Про соціальні послуги" не ліквідував причини звернення. Відповідач має керуватися принципом верховенства права, оскільки є посадовою особою органа місцевого самоврядування, через який держава реалізує свою владу . Спосіб дій посадової особи місцевого самоврядування повинний виходити із конституційних принципів. Якщо відповідач доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, то не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. Зазначає, що відповідач діяв не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією України, з не використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено, без розсудливо, без дотриманням необхідного бaлaнcу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до першого заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Номеровської Тетяни Миколаївни у справі № 215/758/24 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року суд звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда І групи, відкрив провадження в справі № 215/758/24 та ухвалив здійснювати розгляд справи суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
19 березня 2024 року засобами електронного зв`язку від начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Оксани Каретіної до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви повністю, обґрунтовуючи тим, що 08.01.2024 позивач звернулась до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради з заявою про потребу в наданні соціальних послуг, яка була зареєстрована за вх. С-13-п, додатком були надані заява ОСОБА_2 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 08.01.2024 та заява ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024.
08.01.2024 виконкомом районної у місті ради заява ОСОБА_2 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 08.01.2024 та заява ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 були передані до управління та зареєстровані в журналі реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги: заява ОСОБА_2 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 08.01.2024 була зареєстрована за вх. № 40; заява ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 була зареєстрована за вх. № 41.
При розгляді звернень управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України Про звернення громадян, Про місцеве самоврядування в Україні, Про адміністративну процедуру, Про соціальні послуги та іншими нормативно-правовими актами.
Заява про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_1 від 08.01.2024 за вх. № 41 була розглянута управлінням відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі далі - Порядок 1040).
До заяви про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 за вх. № 41 позивачем були додані наступні документи:
- копія паспорта (1,2,10,11 сторінки);
- копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків;
- копія довідки МСЕК серія МСЕ-ДНА-01 №538742 від 20.10.2006;
- копія медичного висновку від 05.01.2022 № 13 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та
самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, в якій рекомендовано соціальні послуги догляду вдома.
Розглянувши заяву про потребу в надані соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 за вх. №41 управлінням було встановлено, що В наданій позивачем копії довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія МСЕ-ДНА-01 №538742 від 20.10.2006 зазначено лише, що потребуєте постійного стороннього догляду, але відсутні рекомендації щодо необхідності отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи.
В копії медичного висновку № 13 від 05.01.2022 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, який був наданий комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Криворізької міської ради для вирішення питання надання соціальних послуг на непрофесійній основі, рекомендовано лише соціальні послуги догляду вдома.
За результатами розгляду заяви про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_1 від 08.01.2024 за вх. № 41 керуючись ст.43 Закону України Про адміністративну процедуру, управлінням було прийнято рішення про залишення заяви позивача про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 за вх. № 41 без руху.
Позивачу було підготовлене письмове повідомлення від 09.01.2024 за вих. № 15/ 23.1-22/112 та направлено рекомендованим листом на поштову адресу: АДРЕСА_2
Відповідач зазначив, що ОСОБА_2 не надав до управління довідку про проходження підготовки або перепідготовки з основ догляду, у зв`язку з чим його не включено до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, який веде управління.
Враховуючи, що ОСОБА_2 не включено до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі позивач не може його обрати.
Також відповідач вказав, що станом на 09.02.2024 було встановлено, що відповідно до п.9 Порядку 1040 позивачем не надано до управління висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися | потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі; відповідно до п. 3 Порядку 1040 позивач отримує виплати на догляд; відповідно до п. 3 Порядку 1040 позивачу надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі сином ОСОБА_2 , який щомісячно у період з 01.01.2020 по 31.12.2024 отримує компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та ст.13 Закону України Про соціальні послуги.
Щодо організації роботи управління таким чином, щоб надати сину позивача ОСОБА_2 направлення для проходження навчання або складання іспиту з основ догляду на професійній основі відповідач зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до начальника управління з заявою в довільній формі про включення його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі без здійснення підприємницької діяльності. Разом із заявами він надавав копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків.
В заявах ОСОБА_2 зазначає адресу проживання: АДРЕСА_3 , а в паспорті зазначена реєстрація місця проживання: АДРЕСА_4 .
При перевірці відомостей реєстру територіальної громади міста Кривого Рог1 про зареєстроване місце проживання було встановлено, що по АДРЕСА_4 ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання 08.11.2013, за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 не зареєстрований.
Вирішення питання про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 дозволить йому, своєчасно та в порядку передбаченому законодавством, яке регулює питання підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, отримати направлення для проходження навчання або складання іспиту, з подальшим включення його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.
Заява позивача від 08.01.2024 за вх. с-13-П була розглянута виконкомом районної у місті ради відповідно до Закону України Про звернення громадян. Підготовлена письмова відповідь від 29.01.2024 за вих. С-13-П з вичерпними роз`ясненнями щодо порушених позивачем у зверненні питань з посиланням на нормативно-правові акти та направлена листом на поштову адресу: АДРЕСА_2
Також на думку відповідача, оскільки позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ОСОБА_1 не наділена адміністративною процесуальною дієздатністю на пред`явлення позову щодо встановлення наявності компетенції (повноважень) у відповідача.
19 березня 2024 року начальник Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 подала відзив, в якому просить замінити неналежного відповідача, а саме першого заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Кемеровську Тетяну Миколаївну, належним відповідачем, а саме - Управлінням праці та соціального захисту населення, виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року суд ухвалив з`ясувати думку позивача щодо заявленого клопотання начальника Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 про заміну неналежного відповідача, а саме першого заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Номеровську Тетяну Миколаївну, належним відповідачем на Управління праці та соціального захисту населення, виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради. Запропоновано ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо клопотання начальника управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 про заміну неналежного відповідача, належним відповідачем.
02 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку від позивача надійшло клопотання, з якого видно, що ОСОБА_1 не згодна на заміну відповідача іншою особою.
Вирішуючи вказане клопотання начальника Управління праці та соціального захисту населення Оксани Каретіної про заміну неналежного відповідача по справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3, 4, 5 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Суд зазначає, що позивачем не надано до суду згоди на заміну первісного відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року суд визнав заяву ОСОБА_1 в адміністративній справі № 215/758/24 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. необґрунтованою.
05 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви повністю. Зміст відзиву аналогічний змісту відзиву начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Оксани Каретіної від 19 березня 2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року суд продовжив ОСОБА_1 процесуальний строк для надання відповіді на відзив на позовну заяву у справі № 215/758/24 на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи № 215/758/24 за правилами загального позовного провадження.
13 травня 2024 року засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач зазначила, що відповідач не діє в порядку п п 2.2.3, 2.2.17, 2.3, 2.9, 2.13, 2.24, 3.7, 3.23, 3.25, 3.25.2, 3.35, 5.6.6 положення про Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, бо не хоче змін в своїй роботі на користь громади та окремих людей. Якщо особа не присутня при розгляді її заяви то при прийнятті рішення, не враховані усні та письмові пояснення, доводи та заперечення, міркування особи та інших осіб, не висловлена її думка з питань, які виникають під час розгляду, не задані питання іншим особам, які беруть участь у справі, не з`ясовані їх повноваження, не подані докази, створені умови не участі у дослідженні доказів і все це завдяки не повідомлення про дату, час і місце розгляду звернення п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України. Таким чином, порушений принцип доступу до практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права викривати недоліки в роботі відповідача, який не дотримався принципів державної служби, порушуючи конституційні права позивача (стаття 59 Конституції України - право на правову допомогу). Зазначені порушення розгляду заяви (запиту) привели до не вжиття заходів до усунення причин подання її до органу місцевого самоврядування, який встановлює свої порядки, механізми, схеми, системи бездіяльності і при цьому не пам`ятає, що забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, як і його.
Позивач вказує, що відсутній закон, який забороняє відповідачу надавати направлення на перепідготовку з основ догляду на професійній основі при відсутності довідки про місце реєстрації громадянина, у якого не має у власності свого житла. Син з 2014р надає соціальні послуги з догляду на не професійній основі і не може отримати направлення на перепідготовку. Тому позивач подала заяву від 08.01.2024 р. вх. 41 і отримала роз`яснення, що її розглядали окремо від заяви від 08.01.2024р вх. С-13-П , без участі позивача і не повідомили інформацію про день, час розгляду. Відповідач має керуватися принципом верховенства права, оскільки є посадовою особою органа місцевого самоврядування, через яким держава реалізує свою владу, але він дав зрозуміти, що спосіб дій його не буде підпорядковуватись конституційним принципам, а в своєму відзиві він згоден, що спосіб дій місцевого самоврядування повинний виходити із конституційних принципів, а на практиці його порушує. В обов`язки відповідача входить забезпечення повною мірою реалізацію соціального захисту і реалізацію прав зазначених в статтях 21, 22, 33, 46, 92 Конституції України. Відповідачу заборонено все, що не дозволено законом. А закон не забороняє отримувати соціальні послуги з догляду на професійній основі, запрошення з приводу розгляду заяви, видати направлення не навчання, перепідготовку і внести сина в реєстр, призначити компенсацію. Якщо відповідач доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України то не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії, тому подала позов на підставі ст. 6,7 КАСУ.
Позивач наголошує, що відповідач не сприяв їй, як особі, що перебуває у складних життєвих обставинах, які вона не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей, щодо забезпечення її як онко хвору людину соціальним захистом з дотриманням встановленого порядку реалізації даного права статей 3, 19, 22, 46, 59, 92 Конституції України, права викривати недоліки в роботі відповідача для відстоювання своїх прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи № 215/758/24 за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
08.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради з заявою про потребу в наданні соціальних послуг, яка була зареєстрована за вх. С-13-п, додатком були надані заява ОСОБА_2 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 08.01.2024 року та заява ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 року.
08.01.2024 виконкомом районної у місті ради заява ОСОБА_2 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 08.01.2024 та заява ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 були передані до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради та зареєстровані в журналі реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги:
- заява ОСОБА_2 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 08.01.2024 була зареєстрована за вх. № 40;
заява ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 була зареєстрована за вх. № 41.
Вищенаведене підтверджується матеріалами справи.
Заява про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_1 від 08.01.2024 за вх. № 41 була розглянута управлінням відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» далі - Порядок 1040).
До заяви про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 за вх. № 41 позивачем були додані наступні документи:
- копія паспорта (1,2,10,11 сторінки);
- копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків;
- копія довідки МСЕК серія МСЕ-ДНА-01 №538742 від 20.10.2006;
- копія медичного висновку від 05.01.2022 № 13 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та
самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, в якій рекомендовано соціальні послуги догляду вдома.
Відповідач зазначає, що у наданій позивачем копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія МСЕ-ДНА-01 №538742 від 20.10.2006 зазначено лише, що потребуєте постійного стороннього догляду, але відсутні рекомендації щодо необхідності отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи.
В копії медичного висновку № 13 від 05.01.2022 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, який наданий комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради для вирішення питання надання соціальних послуг на непрофесійній основі, рекомендовано лише соціальні послуги догляду вдома.
За результатами розгляду заяви про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_1 від 08.01.2024 за вх. № 41, керуючись ст.43 Закону України «Про адміністративну процедуру», управлінням було прийнято рішення від 09.01.2024 № 2 про залишення заяви позивача про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 08.01.2024 за вх. № 41 без руху.
Письмове повідомлення від 09.01.2024 за вих. № 15/23.1-22/112 було направлено позивачу рекомендованим листом на поштову адресу: АДРЕСА_2 , що підтверджується реєстром поштового повідомлення.
Письмове повідомлення від 09.01.2024 за них. № 15/23.1-22/112, яке було направлено позивачу рекомендованим листом, на адресу управління не повернулось.
Позивач станом на 09.02.2024 не надала до управління висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду та позивач не виявила бажання отримувати послугу догляду вдома, яка в Тернівському районі надається комунальною установою «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Тернівському районі» Криворізької міської ради.
Вважаючи дії відповідача та рішення протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їх джерела права.
Стаття 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виключні повноваження районної у місті ради визначаються рішенням Криворізької міської ради від 30.03.2016 № 381 Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів. Зазначеним рішенням повноваження щодо соціального захисту громадян делеговані виконкому районної у місті ради.
Соціальний захист населення в межах делегованих повноважень в Тернівському районі здійснює Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради (далі - управління) в порядку встановленому законодавством України.
Повноваження управління закріплені Положенням про управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, затвердженим рішенням Тернівської районної у місті ради від 23.02.2023 № 222.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стосовно надання ОСОБА_2 направлення для проходження навчання або складання іспиту з основ догляду на професійній основі, суд зазначає наступне.
Постановою КМУ від 01.06.2020 № 430 Про затвердження Порядку підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності було затверджено Порядок підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності (далі - Порядок ).
Цей Порядок визначає процедуру підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду окремим категоріям громадян відповідно до Закону України Про соціальні послуги без здійснення підприємницької діяльності.
У цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:
організації, які здійснюють навчання фізичних осіб, - республіканський Автономної Республіки Крим, обласні, Київський та Севастопольський міські центри соціальних служб; громадські об`єднання, міжнародні неурядові організації, благодійні, релігійні організації, установи та організації, що мають досвід роботи з відповідними вразливими групами населення;
навчання фізичних осіб основ догляду - процес формування у фізичних осіб знань, умінь і навичок догляду за окремими категоріями громадян.
Навчання фізичних осіб основ догляду здійснюється відповідними організаціями за типовою програмою для подальшого надання соціальних послуг з догляду вдома особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, які є: громадянами похилого віку; особами з інвалідністю; невиліковно хворими, а також хворими, що потребують тривалого лікування, дітьми з інвалідністю; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги.
Типова програма навчання фізичних осіб основ догляду затверджується Мінсоцполітики і передбачає теоретичну, практичну підготовку та складення іспиту.
Організації, які планують здійснювати навчання фізичних осіб, звертаються до управління з питань соціального захисту населення із заявою в довільній формі про можливість здійснення навчання. Управління ведуть облік організацій, які здійснюють навчання фізичних осіб.
Фізичні особи звертаються за місцем проживання/перебування до управління з заявою в довільній формі про включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік). Разом із заявою фізична особа, яка планує надавати послуги з догляду, повинна подати копії документа, що посвідчує особу, реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) та документа, що підтверджує реєстрацію місця проживання.
Управління приймає документи та надає фізичній особі перелік організацій, які здійснюють навчання фізичних осіб. Фізичні особи вибирають організацію з наданого переліку та отримують направлення на навчання.
Фізичні особи, які мають документ про медичну освіту, вважаються такими, що пройшли навчання і можуть надавати соціальні послуги з догляду. Такі особи додатково подають копію документа про медичну освіту.
Надавати послуги з догляду без проходження навчання, але склавши в організації, яка здійснює навчання фізичних осіб, іспит з основ догляду, може: непрацююча фізична особа, яка протягом не менше ніж три місяці до дня звернення із заявою постійно надавала соціальні послуги і якій призначалася щомісячна компенсація.
Після проходження навчання та/або складення іспиту в організації, яка здійснює навчання фізичних осіб, фізичні особи отримують довідку.
Після отримання довідки про проходження навчання/перенавчання фізичні особи протягом п`яти робочих днів надсилають копію такої довідки до управління для включення такої особи до переліку.
Управління веде облік фізичних осіб, які надають послуги з догляду та мають довідку про проходження навчання та/або складення іспиту, для подальшого залучення їх до гадання послуг з догляду.
Враховуючи вищезазначене, особа, яка бажає надавати соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі повинна особисто звернутися до управління із заявою в довільній формі про включення до переліку фізичних осіб, надавши копії документу, що посвідчує особу, реєстраційного номера облікової картки платника податків та документу, що підтверджує реєстрацію місця проживання.
ОСОБА_2 неодноразово звертався до начальника управління з заявою в довільній формі про включення його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі без здійснення підприємницької діяльності. Разом із заявами він надавав копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків.
В заявах позивач зазначає адресу проживання: АДРЕСА_3 , а в паспорті визначена реєстрація місця проживання: АДРЕСА_4 .
Суд зазначає, що з 1 грудня 2021 року набрав чинності Закон України №1871-IX від 05.11.2021 Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні, який встановив новий порядок реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб.
Серед основних змін є відміна проставлення штампу про реєстрацію місця проживання фізичної особи до документів.
Відповідно до розділу VI зазначеного Закону для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до: паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта для виїзду за кордон; витягу з реєстру територіальної громади.
У разі необхідності підтвердження відомостей про зареєстроване місце проживання органи державної влади, органи місцевого самоврядування з дня запровадження доступу до відомчої інформаційної системи зобов`язані здійснювати перевірку таких відомостей, що внесені до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки. Управління має можливість отримувати інформацію щодо місця реєстрації безпосередньо з інформаційної системи Реєстр територіальної громади міста Кривого Рогу.
З матеріалів справи видно, що відповідачем при перевірці відомостей реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу про зареєстроване місце проживання було встановлено, що по АДРЕСА_4 позивач знятий з реєстрації місця проживання 08.11.2013, за адресою АДРЕСА_3 позивач не зареєстрований, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями витягів з реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу про зареєстроване місце проживання.
ОСОБА_2 надавалися письмові відповіді, які направлялися засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_3 , в яких було рекомендовано надати документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання для можливості отримання направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 2 Закону 1871 реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.
Згідно із статтею 3 Закону 1871 реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою:
1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом;
2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою;
3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету
Міністрів України випадках.
Відповідно частини 1 статті 5 Закону 1871 громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.
Позивачем до суду не надано доказів надання відповідачу документу, що підтверджує реєстрацію місця проживання, що, в свою чергу, унеможливлює видачу позивачу направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включенням до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі для подальшого залучення до надання послуг з догляду.
З матеріалів справи встановлено, що заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі ОСОБА_2 від 08.01.2024 за вх. № 40, яка була надана як додаток до заяви позивача від 08.01.2024 за вх.С-13-П була розглянута Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради відповідно до Конституції України, законів У країни «Про звернення громадян», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про адміністративну процедуру», «Про соціальні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі».
Рішення про відмову в призначені компенсації за надання соціальних послуг з догляду на професійній основі від 10.01.2024 вих. 15/231 -22/117 по заяві про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від 08.01.2024 за вх.40 було направлено ОСОБА_2 рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо вимоги позивача про встановлення наявності компетенції, суд зазначає наступне.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, зокрема, на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення, та інші окремо визначені спори.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад, оскільки участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції, так як необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

В постанові Верховного Суду від 5 липня 2019 року у справі №802/833/17-а сформовано висновок, відповідно до якого, компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань. Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір. Завданням суду у компетенційних спорах, з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства, є розв`язання законодавчої колізії, а також усунення наслідків дублювання повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №820/3713/17 звернула увагу, що компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Аналогічна позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 800/566/17, від 10 липня 2018 року у справі № 825/1808/17, від 5 липня 2019 року у справі № 802/833/17-а, від 18.03.2020 у справі № 461/10234/15-а, від 26.05.2020 у справі №808/4327/15, від 18.11.2021 у справі №280/9295/20.

При цьому, розгляд цього спору про встановлення наявності компетенції (повноважень) у відповідача з урахуванням його предмету і суб`єктивного складу перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Відповідна наведена правова позиція узгоджується із позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №820/3713/17 та у постанові Верховного Суду від 18.11.2021р. у справі №280/9295/20.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищенаведених правових висновків Верховного Суду, суд приходить до висновку, що оскільки позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак, він не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю на пред`явлення позову щодо встановлення наявності компетенції (повноважень) у відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору і відсутні докази понесених витрат відповідачем, у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до першого заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Номеровської Тетяни Миколаївни (50083, м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 23, ) про встановлення наявності компетенції, визнання протиправною діяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук