Справа № 522/6786/24
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/6786/24
Провадження № 2-а/522/117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Запольської А.М.,

представника позивача - Стетюри А.І.,

представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача - Іспектор 2 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант Шубіна Інеса Олександрівна про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи у зв`язку з відсутністю складу правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача - Іспектор 2 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант Шубіна І.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Позивач просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 1895349 від 12.04.2024 про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 12.04.2024 приблизно 22 год. 30 хв. він керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі сторони вул. Інглезі в сторону вул. Левітана, попереду його авто рухався автомобіль патрульної поліції. Співробітники патрульної поліції рухались зі швидкістю приблизно 30-35 км на годину. Швидкість з якою рухався патрульний автомобіль була значно нижче авто позивача, а дорога мала дві смуги, тому позивач здійснив переїзд у ліву смугу з метою об`їхати патрульний автомобіль. В подальшому автомобіль позивача рухався в лівій смузі, а патрульний автомобіль відповідно у правій. В районі будинку 34А по вул. Ак. Корольова встановлено два світлофора для заїзду до торгівельного центру, який знаходиться на зустрічній стороні дороги. Перший світлофор перед з`їздом до торгівельного центру, другий після нього. Патрульний автомобіль знизив швидкість перед світлофором, а позивач продовжив рух свого авто на зелений сигнал світлофору із швидкістю, яку дозволяють ПДР. На цьому перехресті встановлено два світлофора, один з правої сторони біля стоп лінії, а другий через 25 метрів на протилежній стороні дороги. В момент виїзду авто позивача в зону дії світлофору, тобто момент пересічення стоп лінії горів зелений миготливий сигнал, тому ОСОБА_1 продовжував рух з обраною швидкістю, в процесі проїзду перехрестя на світлофорі, який встановлений в кінці перехрестя загорівся жовтий сигнал, але так як його авто вже виїхало на перехрестя, він продовжив рух. Пунктом 16.8 ПДР визначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Відповідно до п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Через декілька хвилин на перехресті вул. Академіка Корольова та вул. Левітана у м. Одесі позивач був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що він здійснив рух на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3. «ґ» ПДР. Проти зазначеного порушення позивач заперечував, посилаючись на те, що навіть якщо припустити, що він проїхав перехрестя на «жовтий» сигнал світлофору, то у виняткових випадках ПДР це дозволяє.

З зазначеною постановою позивач не згоден, оскільки факт проїзду транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано належними та допустимими доказами, висновок інспектора патрульної поліції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є упередженим. Також, позивачу не було взагалі роз`яснено положення ст. 268 КУпАП та не надано право скористатись своїми правами при розгляді справи. Підпис позивача у п. 8 постанови серії ЕНА № 1895349 від 12.04.2024 була проставлена автоматично, оскільки вже був пізній час і він намагався як можна швидше потрапити додому. Відтак приймаючи до уваги зазначені обставини, позивач вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обстави, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

08.05.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.06.2024 від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому УПП категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам діючого законодавства. Позивач здійснив проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «ґ» ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Факт проїзду перехрестя вул. Академіка Корольова та вул. Левітана позивачем на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, підтверджується відеозаписом зі службового відео реєстратора встановленого в патрульному автомобілі. Відповідач просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення, оскільки в обґрунтування правової позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, у той час відповідачем надано відеозаписи, які підтверджують наявність в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення та порушення п. 8.7.3. «ґ» ПДР. Під час розгляду справи позивачу було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується власним підписом позивача у відповідному пункті постанови. Також позивача було ознайомлено з відео-доказами, про що він сам зазначає в позовній заяві. Отже в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення. Інспектор мав всі законні підстави для складання адміністративних матеріалів по справі, ним дотримані процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, натомість доводи позивача безпідставні та необґрунтовані.

05.06.2024 від представника відповідача надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, яку протокольною ухвалою суду від 17.06.2024 задоволено.

08.07.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що позивач не згоден з обставинами, які викладені у відзиві, з огляду на наступне. Відповідно до відеозапису позивач дійсно здійснив проїзд перехрестя на «жовтий» сигнал світлофора, але такі дії позивача були зумовлені дорожньою обстановкою та рішенням водія продовжувати рух. Варто зазначити, що візуально відео з камери відеореєстратора, який встановлено на патрульному авто значно відрізняється від картини, яку бачить водій авто знаходячись за кермом так як камера, яка фіксує встановлена на лобовому склі за дзеркалом заднього виду, а водій знаходиться на пів метра далі в салоні авто, тобто його огляд буде відрізнятися від відеозапису, також враховуючи положення водія в авто можна стверджувати, що з точки зору водія відстань виглядає ще менше. Водій патрульного авто прийняв рішення зупинити свій автомобіль та почав гальмування, але водій патрульного авто в режимі звичайного гальмування не тільки не зміг зупинити авто перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), а фактично проїхав майже все перехрестя, що підтверджується записом починаючи із 15 до 20 секунд відеозапису. На 20 секунді патрульне авто знаходиться в декількох метрах від кінця перехрестя тобто на відстані 20 метрів від стоп-лінії позначеної дорожньою розміткою 1.12. Таким чином з наданого запису (секунда 15) вбачається, що авто позивача в момент коли увімкнувся жовтий сигнал світлофору знаходилось на відстані приблизно 5 метрів від (стоп лінії) позначеної дорожньою розміткою 1.12. перед якою згідно ПДР позивач мав би зупинити своє авто. Загально відомим є той факт, що гальмовий шлях авто в звичайному режиму гальмування при швидкості 60 км/год складає більш 20 метрів. Тобто для зупинки автомобіля позивачу було б необхідно застосувати екстрене гальмування. Екстрене гальмування здійснюється шляхом блокування колес гальмовою системою авто. На швидкості таке гальмування може призвести до заносу автомобіля, тому такий вид гальмування дозволяється застосовувати лише у випадках коли є небезпека життю та здоров`ю водія, а також інших учасників дорожнього руху. Також варто зазначити, що в момент прийняття рішення з правої сторони авто позивача знаходився патрульний автомобіль і при застосуванні екстреного гальмування авто позивача могло б зіткнутися з патрульним авто, так як автомобіль позивача могло б «занести» на праву смугу по якої рухався патрульний автомобіль. Тому позивач оцінивши дорожню обстановку, усвідомлюючи, що швидкість із якою рухається авто позивача на відстані в 5 метрів перед стоп лінією коли ввімкнувся жовтий сигнал світлофору, не дозволяє зупинити авто, прийняв єдине вірне рішення керуючись виключно ПДР, а саме пунктом 8.11. ПДР, згідно якого водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, в діях позивача відсутній склад правопорушення.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів, у якому він просить суд витребувати в Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) запис з відеореєстратора пвр471930 та пвр474913 за період часу з 22:30 до 23:00 12.04.2024, а також записи з боді камер, з початку зупинення транспортного засобу позивача до моменту складання постанови інспектором 2 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Шубіної І.О. та другого працівника поліції, який був присутній при розгляді справи, яке ухвалою суду від 29.07.2024 задоволено.

05.08.2024 від УПП на виконання ухвали суду від 29.07.2024 надійшла відповідь, згідно якої надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів № 474913 та № 471930 за постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1895349 від 12.04.2024 у відношенні ОСОБА_1 , не має можливості, оскільки вони були знищені після закінчення строку їх зберігання, який становить 30 діб згідно наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018.

В судовому засіданні 14.08.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2024 в ході виконання службових обов`язків інспектор взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції старший лейтенант Шубіна І.О. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 34А, виявила транспортний засіб NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3. «ґ» ПДР, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час розгляду справи позивачу було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується власним підписом позивача в оскаржуваній постанові.

У відповідності до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1895349 від 12.04.2024, згідно якої на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пунктом 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3. «ґ» ПДР сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «STOP», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11 ПДР).

Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69 «STOP» він повинен керуватися сигналами кожного світлофора (п. 16.8 ПДР).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження правомірності оскарженої постанови відповідачем надано відеозапис з місця події та скріншот з відеозапису.

У судовому засіданні 14.08.2024 представник позивача підтвердив, що автомобіль NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , а також те, що керував автомобілем під час винесення оспорюваної постанови саме ОСОБА_1 .

Також у судовому засіданні судом досліджено відеозапис із службового автомобіля патрульної поліції, долучений до відзиву на позовну заяву, з якого чітко вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив проїзд перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, що є порушенням пункту 8.7.3. «ґ» ПДР, що також не заперечується позивачем у відповіді на відзив.

Так, з відеозапису слідує, що на 00:12 сек. «зелений» сигнал світлофора почав мигати, автомобіль поліції рухався зі швидкістю 54 км/год та почав гальмувати, на 00:16 сек. загорівся «жовтий» сигнал світлофора та на 00:17 сек. автомобіль під керуванням позивача здійснив проїзд перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. При цьому автомобіль поліції зафіксувавши правопорушення вчинене позивачем, здійснив проїзд на «жовтий» сигнал світлофору зі швидкістю руху 28 км/год.

Крім того, позивач не зупинився і перед другим світлофором на «жовтий» заборонений сигнал.

Отже, позивач рухаючись на автомобілі та заздалегідь побачивши «зелений» сигнал першого світлофору, який у подальшому став миготіти для переключення на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, мав можливість знизити швидкість та зупинитись перед стоп-лінією.

Також, слід зазначити, що позивач зобов`язаний був на мигаючому «зеленому» сигналі світлофору зменшити швидкість, оскільки зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, та здійснити повільне гальмування і зупинитися на «жовтий» сигнал світлофору на стоп-лінії, щоб уникнути можливого зіткнення з іншими учасниками дорожнього руху.

При цьому, з зазначеного відеозапису вбачається, що зупинка транспортного засобу позивача не могла створити перешкод для інших учасників дорожнього руху на перехресті, оскільки задля зупинки транспортного засобу позивачу не потрібно було вдаватися до екстреного гальмування.

Відтак за встановлених обставин, суд відхиляє доводи позивача про застосування ним положень п. 8.11 ПДР, оскільки останній міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, проте в порушення вимог пункту 8.7.3. «ґ» ПДР здійснив проїзд на заборонений «жовтий» сигнал світлофору.

Зважаючи на викладене, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яка полягає у проїзді перехрестя на забороняючий «жовтий» сигнал світлофора підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1895349 від 12.04.2024.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача ОСОБА_1 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 72-74, 77, 90, 242-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача - Іспектор 2 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант Шубіна Інеса Олександрівна про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи у зв`язку з відсутністю складу правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Павлик