Справа № 686/8021/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/8021/24

Головуючий у 1-й інстанції: Павловська А.А.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

13 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

позивача: ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

у березні 2024 до суду ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки та транспорті Дорошенко О.В. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія АА №00015794 від 11.12.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України і безпеки на транспорті Дорошенко Ольги Володимирівни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія АА №00015794 від 11.12.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень за те, що 07.12.2023 року о 5 год. 52 хв. за адресою Н-03 км 210+500 (автодорога Хмельницька область) він допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 24,615% (6,4 тонн) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тонн, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 24,232 % (4,604 тонни), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тонн та відстані між осями від 1.3 м до 1.8 м при спарених колесах.

Вважає постанову незаконною. Правовими підставами для скасування постанови АА №00015794 від 11.12.2023 зазначив те, що спеціальний вантажний автокран марки ХСМС з реєстраційним номером НОМЕР_1 2022 року випуску, який належить ТОВ «Хмельницьке управління механізації» і був зареєстрований 15.11.2023 р. територіальним сервісним центром 6841 згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , не є вантажним автомобілем в розумінні закону, конструктивно не призначений для перевезення вантажів, оскільки є спеціальним транспортним засобом, шасі якого невіддільне від кранового механізму без втрати його споживчих властивостей. Оскільки спеціальний вантажний автокран з реєстраційним номером НОМЕР_1 , належний ТОВ «Хмельницьке управління механізації», не призначений для перевезення вантажів і не здійснює таких перевезень, то дозвіл на його рух автомобільними дорогами України законом не вимагається. Крім цього, при розгляді питань про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП не враховано питання характеристики транспортного засобу. Регулювання (зміна) ваги спеціального автомобільного крана, яка є сталою з моменту виготовлення його заводом як неподільного спеціального механізму, є неможливим технологічно, як неможливими є і вантажні перевезення ним, оскільки він для цього не призначений.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Позивачем у справі до суду подано апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального права при дослідженні доказів, неповного з`ясування всіх обставин справи, просив скасувати зазначене судове рішення, прийняти нове - про задоволення позову в повному обсязі.

Вказує, що спеціальний вантажний автокран з реєстраційним номером НОМЕР_1 , належний ТОВ «Хмельницьке управління механізації», відноситься до великовагових транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, які не є великогабаритними, і рух яких відповідно пункту 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється без дозволу, тому в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в вину відповідачем.

07 серпня 2024 року відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що на виконання вимог статті 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2023 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 серпня 2024 року.

В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, тоді як про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим. Заяв, клопотань - не надійшло.

Заслухавши позивача, як апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів за згодою апелянта, протокольною ухвалою визначилась, щодо можливості завершення розгляду справи з прийняттям постанови в порядку письмового провадження.

З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, відповідно до матеріалів справи, постановою від 11.12.2023 серії АА №00015794 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 07.12.2023 року о 05 год. 52 хв. за адресою: Н-03, км. 210+500, відповідальна особа (позивач як директор Товариства, якому належить транспортний засіб) допустив рух транспортного засобу XCMG, QY25K-5-I, д.н. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 24,615% (6,4 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 24,323% (4,604 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 до 1,8м. при спарених колесах.

Зазначене адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM 47 Q-Free Hi-TRAC TMU4WIM,зав №10035, про що зазначено в оскаржуваній постанові, яка містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу д.н. НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення.

Згідно матеріалів справи, власником транспортного засобу XCMG, QY25K-5-I, д.н. НОМЕР_1 , є ТОВ «Хмельницьке управління механізації», позивач є керівником товариства, що в судовому засіданні підтвердив.

Не погодившись з прийнятою постановою серія АА №00015794 від 11.12.2023 року позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про нерозповсюдження на транспортний засіб підприємства, де працює позивач, приписів п.22.5 ПДР в частині дії спеціальних правил руху транспортних засобів є безпідставними. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - спеціального вантажного автокрана XCMG QY25K-5-I з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2022 року випуску, автокран має категорію N3, до якої належать транспортні засоби, що застосовуються для перевезень вантажів, та максимальна маса яких більше, ніж 12 тон, а тому, враховуючи це, він є вантажним трьохвісним транспортним засобом.

Згідно з частиною другою ст.29 Закону України "Про дорожній рух" та відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001 р., участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, якого позивач не має. Матеріали справи не містять доказів того, що на транспортний засіб підприємства, керівником якого є позивач, поширюється норма пункту 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно якого рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13цих Правил), здійснюється без дозволу, тощо.

Таким чином, відповідачем на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення, а вимоги до змісту постанови, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, дотримано.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючись з доводами апеляційної скарги в частині того, що транспортний засіб є спеціальним автокраном і на нього не поширюються вимоги п.22.5 ПДР в частині дії спеціальних правил руху транспортних засобів, то суд з такими доводами погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" (далі - Закон №3353-XII) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" (далі - Закон № 2862-IV) визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Так, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, в п. 22.5 передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують! б) фактичної маси для вантажних трьохвісних автомобілів - 25 тон (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони - 26 тон); в) навантаження на вісь: на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11.5 тон; від 1 до 1,3 метра 16 тон; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 тон; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони 19 тон.

Водночас, в абзаці 2 пункту 22.5 ПДР зазначено, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30.

Тобто, норма п. 22.5 ПДР є відсилочною, оскільки сама не врегульовує рух великовагових чи великогабаритних транспортних засобів та їх составів, а відсилає таке врегулювання на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Приписами пункту 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами зазначено, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідач, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, не навів певного обгрунтування та не надав доказів того, чому положення пункту 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, не поширюються на транспортний засіб підприємства, в якому працює позивач.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, допустився помилки, що до відсутності в матеріалах справи доказів, що вказана норма поширюється на транспортний засіб позивача, а звідси, дійшов помилкового висновку про винуватість позивача.

Таким чином, оскільки спеціальний вантажний автокран з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Хмельницьке управління механізації», відноситься до великовагових транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, які не є великогабаритними, і рух яких відповідно пункту 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється без відповідного дозволу, тому в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП.

До того ж, відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних мамин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, ставки проїзду автомобільними дорогами загального користування великовагових транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів розпочинаються від 40 тонн. Тобто, відсутність ставки проїзду автомобільними дорогами загального користування великовагових транспортних засобів до 40 тонн є підтвердженням положень пункту 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів.

Крім того, виходячи з засад організації та діяльності автомобільного транспорту визначених в Законі України від 5 квітня 2001 року №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт», з змінами і доповненнями (далі - Закон №2344-ІІІ):

- автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

- вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

В розумінні Правил дорожнього руху (п.1.10 розділу 1 ПДР):

- вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

- транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

У відповідності до ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення»:

- вантажний автомобіль - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

- спеціальний автомобіль - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для виконання спеціальних робочих функцій.

Тобто, вищенаведені нормативні акти однаково визначають термін «вантажний автомобіль».

Згідно Свідоцтва НОМЕР_2 від 15.11.2023 р. про реєстрацію транспортного засобу 2022 року випуску XCMG QY30K5C з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Хмельницьке управління механізації», зареєстрований 15.11.2023р. територіальним сервісним центром 6841 (м. Хмельницький), де зазначено категорію транспортного засобу N3, тип кузова - SG, а в графі «Особливі відмітки» - «Спеціальний вантажний автокран більше 20 т.».

Згідно Сертифіката відповідності UA.009.34833-22 від 17.05.2022 р. транспортного засобу XCMG QY30K5C, виданого ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ», маса автокрана у спорядженому стані - 31000 кг, тип кузова - SG/.

Звідси - спеціальний вантажний автокран марки XCMG з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2022 року випуску, не є «вантажним автомобілем» в розумінні закону, конструктивно не призначений для перевезення вантажів, оскільки є спеціальним транспортним засобом шасі якого невіддільне від кранового механізму без втрати його споживчих властивостей.

Вищенаведене свідчить про те, що вагові обмеження щодо можливості руху трьохвісних транспортних засобів до 26 тонн, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, не можуть застосовуватись до великовагових транспортних засобів, яким є спеціальний вантажний автокран підприємства, тому що заводська нерозбірна вага автокрана становить 30 тонн.

Таким чином, вищенаведене обгрунтування вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо доведеності відповідачем події і складу адміністративного правопорушення, яке ставиться в вину позивачу.

Отже, в даному випадку з огляду на викладене вище у сукупності, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили правомірність прийняття відповідачем постанови серії АА №00015794 від 11.12.2023р.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, наведені позивачем, спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене у сукупності та відсутність в матеріалах справи неспростовних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, судова колегія вважає за доцільне, скасувати оскаржену постанову з закриттям справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАСУ за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, понесені скаржником судові витрати, за подання позовної заяви в сумі 605,60 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки та транспорті Дорошенко О.В. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія АА №00015794 від 11.12.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн.

Справу провадженням закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки та транспорті () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 14.08.2024 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.