Справа № 200/3895/24
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року Справа№200/3895/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у травні 2024 року звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування « № 1058-IV від 09.07.2003 року. Однак, рішенням, відповідач відмовив у призначенні пенсії відповідно до Закону України № 1058-IV з підстав відсутності необхідного страхового стажу. До страхового стажу не враховані певні періоди роботи. Позивач вважає, що відповідач грубо порушує його конституційні права на пенсію та просить суд:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області № 30 від 20.05.2024 року протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, зарахувати до страхового стажу періоди навчання згідно диплому серії ІД 037615 та серії ДСО номер 009485 і зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) періоди роботи згідно записів в трудовій книжці, а саме: 20.05.1987 по 17.07.1987 учень поверхневого електрослюсаря для проходження виробничої практики в Шахтоуправлінні Куйбишевське об`єднання «Донецьквугілля»; 12.01.1988 по 08.05.1988 підземний електрослюсар другого розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики в Шахтоуправлінні Куйбишевське об`єднання «Донецьквугілля»; 21.08.1990 по 28.01.1992 учень підземного горномонтажника з повним робочим днем під землею в шахті ( 20.02.1994 присвоєно 4 розряд) в Шахтоуправлінні Куйбишевське» об`єднання «Донецьквугілля»; 28.01.1992 по 01.04.1993 учень горно робочого очисного забою з повним робочим днем в шахті. ( 28.02.1992 присвоєно 5 розряд горноробочого очисного забою) в Шахтоуправлінні Куйбишевське» об`єднання «Донецьквугілля» - 01.04.1993 по 05.05.1994 горний майстер з повним робочим днем в шахті. в Шахтоуправлінні Куйбишевське» об`єднання «Донецьквугілля» - 05.05.1994 по 12.07.1994 помічник начальника дільниці з повним робочим днем в шахті. в Шахтоуправлінні Куйбишевське» об`єднання «Донецьквугілля»; 12.07.1994 по 23.11.1998 підземний горний майстер з повним робочим днем в шахті в Шахтоуправлінні Куйбишевське» об`єднання «Донецьквугілля»; 23.11.1998 по 14.08.2000 помічник начальника дільниці з повним робочим днем в шахті в Шахтоуправлінні Куйбишевське» об`єднання «Донецьквугілля».

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без повідомлення (виклику) сторін.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, зокрема зазначено, що Позивач 12.05.2024 звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди навчання згідно диплому серії ДСО номер 009485 та дублікату диплому серії ІД номер 037615, оскільки не зазначено дату початку навчання. Поряд із цим, при розгляді документів до уваги не взято пільгові довідки від 29.01.2014 №32/1-ДП та №54/1-ДП видані Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія», що визначає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки пільгова довідка ( додаток 5):

1. Не містить повного тексту документу;

2. Не засвідчена печаткою підприємства;

3. Відсутні підписи відповідальних осіб;

4. Видана підприємством, яке розміщено на території непідконтрольній українській владі.

Отже, за наданими документами страховий стаж позивача становить 24 роки 6 місяців 17 днів, пільговий стаж відсутній, що не дає право на призначення пенсії. Таким чино, зазначає, що факт протиправних дій щодо відмови Позивачу з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у призначенні пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутній. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшли пояснення стосовно позовних вимог, згідно яких вбачається, що Позивач звернувся через веб портал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 12.05.2024. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. За результатом розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 12.05.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №30 від 20.05.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу. До страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому ДСО №009485 та дублікату диплому ІД №037615, оскільки не зазначено дату початку навчання. Пільговий стаж роботи за Списком №1 не підтверджений у встановленому порядку, тому відсутній. До пільгового стажу за списком №1 не зараховано періоди роботи з 12.01.1988 по 08.05.1988, з 21.08.1990 по 14.08.2000 у Шахтоуправлінні Куйбишевське, оскільки трудова книжка заявника не містить всієї необхідної інформації для визначення права на пенсію на пільгових умовах, довідки про підтвердження пільгового стажу неможливо взяти до уваги, а у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу форма ок-5) відсутня інформація про спеціальний стаж заявника. При розгляді документів до уваги не взято пільгові довідки від 29.01.2014 №32/1-ДП та №54/1-ДП видані Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» за періоди роботи з 21.08.1990 по 22.11.1998, з 27.05.1987 по 17.07.1987, з 12.01.1988 по 08.05.1988, оскільки довідка не відповідає додатку 5 пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки довідка не містить повного тексту, не засвідчена печаткою підприємства, відсутні підписи відповідальних осіб та видані підприємством, яке розміщено на території непідконтрольній українській владі. Вважає, що оскільки Головним управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно Позивача, то підстави для задоволення позовних вимог Позивача відсутні.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся через веб портал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 12.05.2024 року відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від .09.07.2003, що сторонами не оспорюється.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке було уповноважене розглянути подану Позивачем заяву від 12.05.2024.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 30 від 20.05.2024 в призначенні пенсії за віком в ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки відсутні документи що підтверджують спеціальний або пільговий стаж та в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 відсутні відомості по спеціальному стажу.

Відмова в призначенні пенсії була аргументована тим, що страховий стаж особи становить 24 роки 6 місяців 17 днів. Спеціальний або пільговий стаж особи відсутній. Не працює. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 16.06.2034.

за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

періоди навчання згідно диплому серії ДСО номер 009485 та дублікату диплому серії ІД номер 037615, оскільки не зазначено дату початку навчання.

При розгляді документів до уваги не взято пільгові довідки від 29.01.2014 №32/1-ДП та №54/1-ДП видані Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія», оскільки довідка не відповідає додатку 5 пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки довідка не містить повного тексту, не засвідчена печаткою підприємства, відсутні підписи відповідальних осіб та видані підприємством, яке розміщено на території непідконтрольній українській владі.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) ОСОБА_1 працював:

- з 20.05.1987 по 17.07.1987 учень поверхневого електрослюсаря для проходження виробничої практики в Шахтоуправлінні Куйбишевське об`єднання «Донецьквугілля» (запис 1-2);

- з 12.01.1988 по 08.05.1988 підземний електрослюсар другого розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики в Шахтоуправлінні Куйбишевське об`єднання «Донецьквугілля» (запис 3-4);

- з 01.09.1984 по 20.06.1988 навчання в Донецькому індустріальному технікумі (запис 5);

- з 25.06.1988 по 06.06.1990 Служба в рядах радянської армії (запис 6);

- з 21.08.1990 по 28.01.1992 учень підземного горномонтажника з повним робочим днем під землею в шахті (запис 7 9);

- з 28.01.1992 по 01.04.1993 учень горно робочого очисного забою з повним робочим днем в шахті (запис 9-11);

- з 01.04.1993 по 05.05.1994 горний майстер з повним робочим днем в шахті (запис 11-12);

- з 05.05.1994 по 12.07.1994 помічник начальника дільниці з повним робочим днем в шахті (запис 12-13);

- з 12.07.1994 по 23.11.1998 підземний горний майстер з повним робочим днем в шахті (запис 13-14);

- з 23.11.1998 по 14.08.2000 помічник начальника дільниці з повним робочим днем в шахті (14-15).

Згідно із розрахунком стажу Позивача (в частині спірних періодів) до страхового стажу зараховано періоди з 25.06.1988 06.06.1990; з 21.08.1990 по 14.08.2000. Відомості про інші спірні періоди у розрахунку стажу відсутні.

Відповідно до виписки з екзаменаційних відомостей до диплому сер. ИТ 568842, щодо ОСОБА_1 , який був втрачений та отриманий дублікат сер. АР № 037615, останній проходив навчання ОСОБА_1 за спеціальністю «Горна електромеханіка» з 1984 по 1988.

Згідно диплому спеціаліста сер. ДСО №009485 ОСОБА_2 присвоєно вкаліфікацію організатор промислового виробництва.

Згідно пільговим довідкам від 29.01.2014 №32/1-ДП та №54/1-ДП видані Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вбачається, що ОСОБА_1 з 21.08.1990 по 14.08.2000 працював повний робочий день у шахті, що передбачено Списком 1, розділ 1, підрозділ 1 код КП 1010100а, 1010100б.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо спірного періоду періодів навчання, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, до страхового стажу Позивача не зараховано періоди навчання згідно диплому серії ДСО номер 009485 та дублікату диплому серії НОМЕР_3 , оскільки не зазначено дату початку навчання.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) ОСОБА_1 з 01.09.1984 по 20.06.1988 проходив навчання в Донецькому індустріальному технікумі (запис 5).

Суд зазначає, що УПФ не враховані положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Суд звертає увагу, що певні недоліки щодо заповнення диплому не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 30 листопада 2018 року у справі №235/4179/17.

Таким чином суд приходить до висновку, що період навчання згідно диплому серії ІД 037615 та серії ДСО номер 009485, та який підтверджується записами у трудовій книжці, підлягає зарахуванню до страхового стажу Позивача.

Щодо зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу роботи періодів роботи з 20.05.1987 по 17.07.1987, з 12.01.1988 по 08.05.1988, з 21.08.1990 по 28.01.1992, з 28.01.1992 по з 01.04.1993, з 05.05.1994 по 12.07.1994, з 12.07.1994 по 23.11.1998, з 23.11.1998 по 14.08.2000, суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 Розділу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вже встановлено судом та було вказано вище, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) ОСОБА_1 працював:

- з 20.05.1987 по 17.07.1987 учень поверхневого електрослюсаря для проходження виробничої практики в Шахтоуправлінні Куйбишевське об`єднання «Донецьквугілля» (запис 1-2);

- з 12.01.1988 по 08.05.1988 підземний електрослюсар другого розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики в Шахтоуправлінні Куйбишевське об`єднання «Донецьквугілля» (запис 3-4);

- з 21.08.1990 по 28.01.1992 учень підземного горномонтажника з повним робочим днем під землею в шахті (запис 7 9);

- з 28.01.1992 по 01.04.1993 учень горно робочого очисного забою з повним робочим днем в шахті (запис 9-11);

- з 01.04.1993 по 05.05.1994 горний майстер з повним робочим днем в шахті (запис 11-12);

- з 05.05.1994 по 12.07.1994 помічник начальника дільниці з повним робочим днем в шахті (запис 12-13);

- з 12.07.1994 по 23.11.1998 підземний горний майстер з повним робочим днем в шахті (запис 13-14);

- з 23.11.1998 по 14.08.2000 помічник начальника дільниці з повним робочим днем в шахті (14-15).

Відповідно суд наголошує, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначених періодів в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Щодо посилання відповідача на те, що довідки від 29.01.2014 №32/1-ДП та №54/1-ДП видані Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» не відповідають додатку № 5, суд зауважує, що певні недоліки щодо заповнення архівної довідки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 30 листопада 2018 року у справі №235/4179/17.

Поряд із тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд наголошує, що на практиці Міжнародного суду ООН щодо окупованих територій сформульовані висновки (намібійські винятки), згідно яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження права громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі Мозер проти Республіки Молдови та Росії наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою] (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року, § 142).

З огляду на принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Як вже встановлено судом, та про що зазначено вище, згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.01.2014 №32/1-ДП та №54/1-ДП видані Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія», вбачається, що ОСОБА_1 з 21.08.1990 по 14.08.2000 працював повний робочий день у шахті, що передбачено Списком 1, розділ 1, підрозділ 1 код КП 1010100а, 1010100б.

Згідно розрахунку стажу ОСОБА_3 , до пільгового стажу не зараховано певні періоди роботи (в частині спірних періодів), а саме: з 24.12.2000 по 31.12.2000, з 01.03.2001 по 10.04.2002, з 12.01.2005 по 31.12.2005, з 10.12.2012 по 25.06.2013, з 03.10.2017 по 06.10.2017, з 01.03.2020 по 30.04.2020.

Відтак, враховуючи вищевикладене, періоди роботи з 20.05.1987 по 17.07.1987, з 12.01.1988 по 08.05.1988, з 21.08.1990 по 28.01.1992, з 28.01.1992 по з 01.04.1993, з 05.05.1994 по 12.07.1994, з 12.07.1994 по 23.11.1998, з 23.11.1998 по 14.08.2000 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком 1.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи наявність рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд вважає ефективним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 30 від 20.05.2024 року, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 (заява № 38722/02)).

«Ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію є формою втручання у дискреційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком від 12 травня 2024 року зарахувавши до його страхового стажу: періоди навчання згідно диплому серії ІД 037615 та серії ДСО номер 009485 та згідно записів трудової книжки, до пільгового стажу: періоди роботи з 20.05.1987 по 17.07.1987; з 12.01.1988 по 08.05.1988; з 21.08.1990 по 28.01.1992; з 28.01.1992 по 01.04.1993; з 05.05.1994 по 12.07.1994; з 12.07.1994 по 23.11.1998; з 23.11.1998 по 14.08.2000 та з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, РНОКПП 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 30 від 20.05.2024 року, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком від 12 травня 2024 року зарахувавши до його страхового стажу: періоди навчання згідно диплому серії ІД 037615 та серії ДСО номер 009485 та згідно записів трудової книжки, до пільгового стажу: періоди роботи з 20.05.1987 по 17.07.1987; з 12.01.1988 по 08.05.1988; з 21.08.1990 по 28.01.1992; з 28.01.1992 по 01.04.1993; з 05.05.1994 по 12.07.1994; з 12.07.1994 по 23.11.1998; з 23.11.1998 по 14.08.2000 та з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна