Справа № 620/3444/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3444/24 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Вівдиченко Т.Р.

Кузьмишина О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області, у якому просив суд визнати протиправною відмову відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення та зобов`язання відповідача скасувати рішення про відмову нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, а також нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що починаючи з 10.09.2001 він перебуває на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, до 02.07.2021 перебував на вказаному обліку в загальному порядку, а з 02.07.2021 - в першочерговому. За весь час проходження служби він та члени його сім`ї житлом забезпечений не був, не отримував щомісячну компенсацію за найом (піднайом) житлового приміщення, тому має право на отримання грошової компенсації за неотримане житло.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 17 червня 2024 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2024 року справу на підставі ч. 2 ст. 311 КАС України призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , на підставі наказу голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.07.2022 № 733-ос звільнено із служби відповідно до підпункту «г» пункту 3 (через такі сімейні обставини - один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України (а.с.14).

З наявних в матеріалах справи довідок Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 17.02.2022 №67 та від 28.06.2022№2 вбачається, що позивач перебуває на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов в Управлінні Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в загальному порядку з 10.09.20021, а в першочерговому з 02.07.2021. Виплату щомісячної грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення не отримував (а.с.15-16).

За час проходження служби позивач та члени його сім`ї житлове приміщення не отримували, а також позивачем не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

03.11.2022р. позивач подав заяву на ім`я начальника Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області про нарахування та виплату йому компенсації за неотримане житло, з доданням всіх необхідних документів.

Листом від 01.12.2022 №51/01-469 відповідач повідомив про перелік документів, який необхідно надати до Житлово-побутової комісії для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру. У той же час звернув увагу на те, що позивачем не надано окремі документи та повідомлено, що механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 728 від 02.09.2015 року. Вказаний механізм реалізації права на грошову компенсацію за належне для отримання житлове приміщення починає діяти саме з моменту виділення коштів з Державного бюджету України за відповідною бюджетною програмою. Також повідомлено, що кошти за бюджетною програмою під кодом 6641060 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» Управлінню Держспецзв`язку в Чернігівській області не виділялися (а.с.19-20).

Вважаючи бездіяльність щодо не прийняття рішення за заявою від 03.11.2022 протиправною, позивач звернувся з відповідними позовними вимогами до суду.Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №620/931/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2023, позовну заяву задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області у прийнятті рішення за заявою ОСОБА_1 від 03.11.2022 про виплату компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зобов`язано Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 03.11.2022 і поданими документами, з урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, відповідач листом від 04.12.2023 №51/01-1058 повідомив, що за заявою ОСОБА_1 від 03.11.2022 про виплату компенсації за належне для отримання жиле приміщення прийнято рішення відповідно до якого у виплаті відмовлено Рішенням засідання спільної житлово-побутової комісії Управління Держзв`язку в Чернігівській області та Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м.Чернігові від 27.11.2023, на підставі статті 23 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» від 02.09.2015 №728.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що звернення позивача щодо виплати йому компенсації за неотримане житло є передчасним, оскільки його черга щодо отримання такої компенсації не настала, та крім того, бюджетною програмою 6641060 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» в 2023-2024 роках не передбачено фінансування видатків Адміністрації Держспецзв`язку на виплату військовослужбовцям грошової компенсації за належне їм до отримання житло.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація) установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 (надалі по тексту також - Порядок 728).

Згідно з п. 3 Порядку № 728, військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 728, визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 728, підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

За змістом пункту 12 Порядку № 728, житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Наказом Міністра оборони України № 542 від 08.10.2015, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» внесено зміни у Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337 (далі - Інструкція №737). Зокрема, розділ IV було доповнено пунктами 4.10-4.18, які передбачають процедуру отримання військовослужбовцями грошової компенсації замість належного їм для отримання жилого приміщення.

Так, пунктом 4.13 цієї Інструкції, встановлено, що черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби, та членів сім`ї військовослужбовця) на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове одержання жилих приміщень.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовець (особа, звільнена з військової служби, та члени сім`ї військовослужбовця) за місцем перебування його на квартирному обліку подає житловій комісії відповідної військової частини, військового комісаріату чи квартирно-експлуатаційній установі (організації) документи, визначені пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728.

Житлові комісії та/або квартирно-експлуатаційні організації одночасно перевіряють документи, зазначені у пункті 4.6 цього розділу.

Житлові комісії в десятиденний строк розглядають рапорти військовослужбовців (заяви осіб, звільнених з військової служби, та членів сімей військовослужбовців) щодо надання компенсації та на підставі отриманих документів приймають рішення про надання або відмову в наданні компенсації.

Відповідно до положень статей 42 та 43 Житлового кодексу Української РСР, пункту 32 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 та пункту 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Зазначеній категорії громадян жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік, включення до списків осіб, які користуються правом позачергового та першочергового одержання жилих приміщень.

З системного аналізу зазначених правових норм слідує, що законодавством передбачено як надання військовослужбовцю приміщення у разі його наявності, так і передбачена можливість нарахування та виплати відповідної компенсації у грошовому вимірі за таке житло, проте, обидва випадки, які є альтернативними та залежать від певних обставин, не змінюють самої суті необхідності перебування заявника у черзі на таке житло та необхідності дотримання черговості у наданні будь то житла чи грошової компенсації за нього.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік в Управлінні Держспецзв`язку в Чернігівській області з 10.09.2001 у загальну чергу під порядковим №1, та перебуває на обліку у складі 3 осіб.

В списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла в Управлінні Держспецзв`язку в Чернігівській області позивач перебуває з 02.07.2021під порядковим №2. У списку осіб, які користуються першочерговим правом на одержання житла в Управлінні, позивач не перебуває.

Разом з тим, згідно наданої відповідачем інформації, станом на 20.03.2024 року на квартирному обліку у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України перебуває 1453 особи у загальній черзі, із них у списках осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень перебуває 55 черговиків, у списках осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень 592 черговика.

Зокрема, лише у Центральній житлово-побутовій комісії Держспецзв`язку на квартирному обліку, включаючи пільгові категорії громадян, перебуває 414 осіб, які не забезпечені житлом і перебувають на квартирному обліку (у тому числі у першочерговій черзі) починаючи з 1992-1999 років, що порівняно з взяттям на квартирний облік у загальну чергу ОСОБА_1 - 10.09.2001 є значно ранішою датою, з якої виникає право на отримання житла і як результат - право на отримання грошової компенсації.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у здійсненні нарахування компенсації за неотримане житло позивачу за його заявою від 03.11.2022 у зв`язку з передчасністю такого звернення є обґрунтованою, оскільки реалізація такого права право пов`язана саме з настанням черги на отримання житла.

Крім того, при настанні черги на отримання житла, право на отримання грошової компенсації замість житла, залежить також від наявності бюджетних коштів для таких виплат.

Відповідно до пункту 2 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 147 (далі - Порядок № 147), бюджетні кошти спрямовуються на: будівництво житла на земельних ділянках, що в установленому порядку надані (передані) зазначеним у пункті 1 цього Порядку головним розпорядникам бюджетних коштів (власне будівництво); реконструкцію будівель (приміщень) під житло; придбання житла на умовах пайової участі та на вторинному ринку; надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Бюджетні кошти використовуються насамперед для завершення будівництва житлових об`єктів із ступенем готовності більш як 70 відсотків, які відповідно до титулів будов (об`єктів) плануються до прийняття в експлуатацію в поточному році.

Таким чином, як вбачається з вказаного Порядку № 147, головні розпорядники, у тому числі і Адміністрація Держспецзв`язку, зобов`язані використовувати бюджетні кошти у першу чергу на будівництво житла, реконструкцію будівель та придбання житла, і лише потім на надання грошової компенсації.

Згідно з Додатком № 3 «Розподіл видатків Державного бюджету України на 2023 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» Адміністрації Держспецзв`язку за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 6641060 «Будівництво (придбання) для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» виділено з загального фонду Державного бюджету України 50 993.6 тис. грн. Пунктом 9 Паспорту бюджетної програми за КПКВК 6641060 на 2023 рік Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженим наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 08.02.2023 № 95, погодженим з Міністерством фінансів України, передбачено, що всі вищевказані кошти мають бути витрачені на придбання житла на вторинному ринку і на умовах пайової участі в м.Києві та Київській області.

Згідно з Додатком № 3 «Розподіл видатків Державного бюджету України на 2024 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» Адміністрації Держспецзв`язку за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 6641060 «Будівництво (придбання) для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» виділено з загального фонду Державного бюджету України 50 993,6 тис. грн. Пунктом 9 Паспорту бюджетної програми за КПКВК 6641060 на 2024 рік Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженим наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 14.02.2024 №72, погодженим з Міністерством фінансів України, передбачено, що всі вищевказані кошти мають бути витрачені на придбання житла на умовах пайової участі та на вторинному ринку.

Такий розподіл бюджетних коштів та відсутність у ньому витрат на грошову компенсацію обумовлений тим, що найбільш економічно доцільно витрачати кошти на будівництво житла та його придбання на умовах пайової участі, або купівлю на вторинному ринку з використання конкурентних процедур, так як це дає можливість забезпечити житловими приміщеннями більшої частини військовослужбовців та членів їх сімей порівняно з витрачанням коштів на грошові компенсації.

Отже, бюджетними програмами 6641060 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» в 2023-2024 роках не було передбачено фінансування видатків Адміністрації Держспецзв`язку на виплату військовослужбовцям грошової компенсації за належне їм до отримання житло. Відповідно не здійснювалось фінансування Управління Держспецзв`язку в Чернігівській області.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується зокрема на принципі цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Абзацом другим частини четвертої статті 20 Бюджетного кодексу України встановлено, що відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 728 та пункту 4 розділу VI Інструкції № 3 черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Отже, оскільки бюджетною програмою 6641060 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» в 2023-2024 роках не передбачено фінансування видатків Адміністрації Держспецзв`язку на виплату військовослужбовцям грошової компенсації за належне їм до отримання житло, суд першої інстанції правильно вказав на відсутність підстав для її виплати позивачу, беручи до уваги те, що сама черга на отримання житла позивачем ще не настала, а виплата компенсації (у разі відсутності окремої статті видатків) не є можливою, адже у такому разі особи, які знаходяться у черзі вище такого заявника, опиняться в гіршому становищі порівняно з заявником компенсації , що призведе до порушення їх прав (прав більшості).

Також, судом першої інстанції правильно зауважено, що при звільненні з військової служби, позивач залишився перебувати на квартирному обліку та має право на забезпечення житлом, шляхом надання житла для постійного проживання в порядку черговості, або, за бажанням, при настанні черги на отримання житла та наявності відповідних кошторисних призначень на виплату грошової компенсації, тобто його право на житло не є порушеним в наслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 27.11.2023(протокол засідання ЖПК Управління Держспецзв`язку та Відділу УФЗ №4)(а.с.58-62).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає, а доводи позивача викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: Т.Р. Вівдиченко

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 14.08.2024р.)