Справа № 280/4052/24
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 серпня 2024 року Справа № 280/4052/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ (проспект Соборний, буд.166, кабінет 502, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69005; ) до Хмельницької митниці (вул.Пілотська, буд.2, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29010; код ЄДРПОУ ВП 43997560) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» (далі позивач) до Хмельницької митниці (далі відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/00С014/2 від 17.04.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації №24UA90U3; визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/000015/2 від 17.04.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації №24UA931U0.

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на думку позивача, рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/00С014/2 від 17.04.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації №24UA90U3 та рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/000015/2 від 17.04.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації №24UA931U0 є протиправними та такими, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем-декларантом надано всі необхідні документи, що дають можливість відповідачу-митниці визначити митну вартість товару за ціною договору (за основним методом). Відповідач не мав жодних правових підстав визначати митну вартість товару за другорядним методом, а висновки про неможливість прийняття розрахункового документу та документів, що підтверджують вартість транспортування, як складову витрат на придбання товару, є безпідставними. Просить позов задовольнити.

Відповідачем до суду 21.05.2024 було подано відзив на позовну заяву, де вказано, що митницею здійснено контроль правильності визначення митної вартості товару з урахуванням документів наданих до митного оформлення та встановлено, що декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за ціною угоди, надані до оформлення документи містять розбіжності, які впливають на вартість складових митної вартості товару. Вважає, що відповідачем дотримано вимоги МК України щодо порядку визначення митної вартості товару, а спірні рішення прийняті у відповідності до чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У звязку з цим просить у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив від 26.06.2024 позивач не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Позовну заяву просить задовольнити.

У запереченнях на відповідь на відзив від 27.06.2024 відповідач посилався на те, що рішення про коригування митної вартості винесені правомірно.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи,

29 березня 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» укладено з компанією LONGi Solar Technology Spain, S.L.U., Іспанія, контракт №LGi-DG-Sal-2403-2131-C417, відповідно до умов якого сторони узгодили, що Продавець (компанія LONGi Solar Technology Spain, S.L.U.) поставить Покупцю (ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ») сонячні модулі на умовах, у кількості та за ціною визначених цим контрактом. Сторони узгодили постачання фотоелектричних панелей LR5-72HTH-575M у кількості 1240 штук загальною вартістю 100818,20 доларів США. Відповідно до п. 3 Контракту умови постачання визначені як FCA LONGi EU warehouse (тобто, FCA склад компанії LONGi у Європейському союзі).

Зазначений у контракті №LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 товар було розділено на дві однакові автомобільні партії по 620 фотоелектричних панелей та було імпортовано в Україну за окремим комплектом товаросупровідних документів (інвойсів, банківських, транспортних документів). Митне оформлення кожної автомобільної партії здійснювалося за окремою митною декларацією.

17 квітня 2024 року ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» було заявлено до митного оформлення товар, отриманий від компанії LONGi Solar Technology Spain, S.L.U., Іспанія, за вказаним вище договором та було подано до підрозділу Хмельницької митниці (далі митний орган або Відповідач) митну декларацію №24UA90U3 від 17.04.2024.

Митна вартість заявлених до митного оформлення товарів визначена Позивачем за ціною господарської операції, вчиненою у відповідності до положень контракту №LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 від 29.03.2024 р., інвойсу №LONGISP240400202 від 08.04.2024 р. та становить 50409,10 USD (54724,09 USD митна вартість з урахуванням підтверджених транспортних витрат).

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, зазначеної у митній декларації №24UA90U3 від 17.04.2024 р. ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» надано митному органу наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 08.04.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) №Longi-Modern-20240402-1 від 02.04.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LONGISP240400202 від 08.04.2024; автотранспортна накладна №B LD 66939250 від 12.04.2024; банківський платіжний документ №PI9234 від 02.04.2024; рахунок-фактура про надання транспортно експедиційних послуг №6258 від 16.04.2024; довідка про транспортні витрати №OW010074 від 16.04.2024; договір поставки контракт № LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 від 29.03.2024; договір транспортного експедирування №0710/25 від 07.10.2021; договір на перевезення вантажу №30-08/1-П від 30.08.2023; договір на здійснення транспортних перевезень №ФЦ/102/П від 12.03.2024; договір про надання послуг митного брокера №3 від 01.12.2023.

Однак, Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000266 від 17.04.2024.

17.04.2024 р. митним постом «Хмельницький» підрозділом Хмельницької митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA400040/2024/000014/2, згідно з графою 30 якого митним органом було визначено митну вартість товару: «1. Сонячні панелі (фоточутливі напівпровідникові прилади), зібрані у модуль, вмонтовані в панель: Mono Solar Module LR5-72HTH-575M - 620 шт, вихідна потужність 575 Вт. Призначені для перетворення сонячного світла в електричну енергію. Не обладнанні елементами, що дають можливість надавати електроенергію безпосередньо споживачу. Виробник: LONGi Solar Technology Co.,Ltd.. Торгова марка: LONGi» за ціною в сумі 95309,50 USD (при первинно заявленій декларантом митній вартості в розмірі 54724,09 USD).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено наступні причини коригування митної вартості імпортованого товару: «Документи, подані згідно ч.2 та ч.3 ст. 53 МКУ містять розбіжності, не підтверджують усі числові значення складових митної вартості, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товарів. Зокрема:

- заявлена митна вартість товару 3,2096 дол. США/кг, не відповідає рівню, за яким декларантом самостійно заявлялась митна вартість ідентичного товару раніше 5,59 дол. США/кг; на сайтах продажу в Китаї мінімальні ціни на ідентичні моделі , що поставляються від виробників товарів значно вищі; подана до митного оформлення товаро-транспортна накладна CMR містить ознаки підробки в частині виправленого номера інвойсу ваги брутто; до митного оформлення не подано документи, передбачені договорами перевезення № 0710/25, №30_08/1-П; в СМR зазначено що товар переміщувався в контейнері що не відповідає дійсності та впливає на правильність визначення митної вартості в частині включення складових митної вартості завантаження та витрат пов`язаних з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, а саме перевантаження товару з контейнеру в автомобіль - місця завантаження та розвантаження товару зазначеним в СМR не відповідають заявленим до митного оформлення; відправник товару зазначений в СМR не відповідає заявленому в митній декларації; у пункті 1.3 зовнішньоекономічного контракту наявне обмеження щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, що відповідно до п.1 частини 1 ст. 58 МКУ унеможливлює застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; подані до митного оформлення документи не містять визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень наступних складових митної вартості оцінюваних товарів: комісійних та брокерської винагороди, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця відвантаження товарів відповідно до заявлених умов поставки.

Отже, у відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що подані до митного оформлення документи, які подавались до митного оформлення не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару..

Таким чином, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів.»

Враховуючи це, Позивачем було подано митну декларацію № 24UA50U2 від 17.04.2024 р., сплачено митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надано гарантії відповідно до розділу Х Митного Кодексу в розмірі, визначеному митним органом у своєму рішенні. Розмір гарантій - переплати митних платежів відповідно до митної вартості визначеної митним органом у своєму рішенні склав 321222,99 грн.

Окрім того, 17 квітня 2024 року ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» було заявлено до митного оформлення товар, отриманий від компанії LONGi Solar Technology Spain, S.L.U., Іспанія, за вказаним вище договором та було подано до підрозділу Хмельницької митниці митну декларацію №24UA93U0 від 17.04.2024.

Митна вартість заявлених до митного оформлення товарів визначена Позивачем за ціною господарської операції, вчиненою у відповідності до положень контракту №LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 від 29.03.2024 р., інвойсу №LONGISP240400100 від 03.04.2024 р. та становить 50409,10 USD (54199,55 USD митна вартість з урахуванням підтверджених транспортних витрат).

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, зазначеної у митній декларації №24UA93U0 від 17.04.24 р. ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» надано митному органу наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 03.04.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) №Longi-Modern-20240402-2 від 02.04.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №LONGISP240400100 від 03.04.2024; автотранспортна накладна №B B 04116389 RC від 10.04.2024; банківський платіжний документ №PI3607 від 05.04.2024; рахунок про надання транспортно експедиційних послуг №6250 від 10.04.2024; довідка про транспортні витрати №OW010065 від 10.04.2024; договір поставки контракт № LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 від 29.03.2024; договір транспортного експедирування №0710/25 від 07.10.2021; договір на перевезення вантажу №30-08/1-П від 30.08.2023; договір на здійснення транспортних перевезень №ФЦ/53/П від 13.02.2024; договір про надання послуг митного брокера №3 від 01.12.2023.

Однак, Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000265 від 17.04.2024.

17.04.2024 р. митним постом «Хмельницький» підрозділом Хмельницької митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA400040/2024/000015/2, згідно з графою 30 якого митним органом було визначено митну вартість товару: «1. Сонячні панелі (фоточутливі напівпровідникові прилади), зібрані у модуль, вмонтовані в панель: Mono Solar Module LR5-72HTH-575M - 620 шт, вихідна потужність 575 Вт. Призначені для перетворення сонячного світла в електричну енергію. Не обладнанні елементами, що дають можливість надавати електроенергію безпосередньо споживачу. Виробник: LONGi Solar Technology Co.,Ltd.. Торгова марка: LONGi» за ціною в сумі 95309,50 USD (при первинно заявленій декларантом митній вартості в розмірі 54199,55 USD).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено наступні причини коригування митної вартості імпортованого товару: «Документи, подані згідно ч.2 та ч.3 ст. 53 МКУ містять розбіжності, не підтверджують усі числові значення складових митної вартості, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товарів. Зокрема:

- заявлена митна вартість товару 3,1789 дол. США/кг, не відповідає рівню, за яким декларантом самостійно заявлялась митна вартість ідентичного товару раніше 5,59 дол. США/кг; на сайтах продажу в Китаї мінімальні ціни на ідентичні моделі , що поставляються від виробників товарів значно вищі; відправник товару, зазначений в СМR, не відповідає заявленому в митній декларації; в СМR зазначено, що товар переміщувався в контейнері, що суперечить дійсності та впливає на правильність визначення митної вартості в частині включення складових митної вартості завантаження та витрат, пов`язаних з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, а саме: перевантаження товару з контейнера в автомобіль; подана до митного оформлення товаро-транспортна накладна CMR містить виправлення ваги брутто; до митного оформлення не подано документи, передбачені договорами перевезення № 0710/25, №30_08/1-П.

Подані до митного оформлення документи не містять визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень наступних складових митної вартості оцінюваних товарів: комісійних та брокерської винагороди, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця відвантаження товарів відповідно до заявлених умов поставки,

Отже, у відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що подані до митного оформлення документи, які подавались до митного оформлення не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару.

Таким чином, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів.»

Враховуючи це, Позивачем було подано митну декларацію №24UA53U0 від 17.04.2024 р., сплачено митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надано гарантії відповідно до розділу Х Митного Кодексу в розмірі, визначеному митним органом у своєму рішенні. Розмір гарантій - переплати митних платежів відповідно до митної вартості визначеної митним органом у своєму рішенні склав 325374,59 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятими рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з частиною 1 статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з частиною 1 статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п`ятою статті 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

Згідно статті 57 МК України визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

Згідно частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

З приводу доводів позивача, що заявлена митна вартість товару 3,2096 дол. США/кг (рішення про коригування №UA400040/2024/000014/2) та 3,1789 дол. США/кг, (рішення про коригування №UA400000/2024/000015/2) не відповідає рівню, за яким декларантом самостійно заявлялась митна вартість ідентичного товару раніше 5,59 дол. США/кг та на те, що на сайтах продажу в Китаї мінімальні ціни на ідентичні моделі, що поставляються від виробників товарів значно вищі суд зазначає наступне.

Для здійснення митного оформлення імпортованого товару позивач надав документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

При цьому, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Згідно пунктів 1, 4 частини 2 Митного кодексу прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Рішення відповідача на думку суду, не підтверджені належними доказами та аргументованими доводами щодо наявності у поданих позивачем документах розбіжностей в частині вартості товару, ознак підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари.

Митна декларація від 08 січня 2024 року № UА400040/2024/000392, яка використана митним органом у якості підстави застосування резервного методу визначення митної вартості у спірних деклараціях в свою чергу не спирається на первинні (товаросупровідні) документи та контрактну вартість товару, а митна вартість товару у цих деклараціях визначена за резервним методом.

Суд зазначає, що посилання відповідача на формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 821/1050/17.

Також, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, не підтверджуються доводи відповідача з приводу наявності достсовірних відомостей про «значно вищі» мінімальні ціни продажу ідентичних моделей на сайтах продажу в Китаї. А тому таке твердження відповідача, на думку суду є припущенням та не підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

В свою чергу, добровільне завищення митної вартості при декларуванні товару у попередні періоди не є беззаперечною підставою для прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості.

Так, Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2018 року у справі № 826/24835/15, від 24 січня 2019 року у справі № 820/636/17, від 21 січня 2020 року у справі № 812/2336/14, від 13 лютого 2020 рокуу справі № 810/1175/16, від 26 січня 2021 року у справі № 826/13892/16, зазначив, що інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Також, з оскаржуваних рішень не вбачаєтья за можливе встановити, які відомості та докази, у відповідності до статті VII ГАТТ, були наявні у відповідача під час прийняття оскаржувнаих ріень та надавали йому йому підстави вважати, що інвойси, які подавались до митного оформлення не містять достовірної інформації щодо дійсної вартості товару.

Щодо доводів відповідача, що місця завантаження та розвантаження товару зазначеним в СМR не відповідають заявленим до митного оформлення та відправник товару зазначений в СМR не відповідає заявленому в митній декларації, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 договору № LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 від 29.03.2024 р. сторонами узгоджені умови постачання, а саме: FCA-LONGi EU warehouse (тобто FCA (франко-перевізник) склад компанії LONGi у Європейському Союзі).

Зазначені умови постачання вказані у проформах інвойсах №Longi-Modern-20240402-1 від 02.04.2024 та №Longi-Modern-20240402-2 від 02.04.2024.

Термін «LONGi EU warehouse» (будь який склад, який використовується компанією LONGi, на території будь-якої країни, яка входить до складу Європейського Союзу.

Фактичне відвантаження товару здійснювалося з різних складів логістичної компанії Eutraco у м. Сант-Ніклас (Бельгія) та у м. Евергем (Бельгія).

Умови постачання FCA згідно правил Інкотермс передбачають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Продавець зобов`язаний передати перевізникові або іншій особі, номінованій покупцем, товар в узгодженому пункті (якщо такий є) у місці поставки в узгоджену дату або в узгоджений період. Поставка вважається виконаною: якщо пойменований пункт знаходиться в приміщеннях продавця, - коли товар завантажено в транспортний засіб, наданий покупцем.

Також правилами Інкотермс 2010, умовами договору № LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 не передбачається, що країна місцезнаходження продавця та країна місцезнаходження (відвантаження) товару повинні збігатися. Продавець товару - компанія LONGi Solar Technology Spain, S.L.U., Іспанія, має право використовувати складські приміщення та/або користуватися послугами складських операторів у будь-якій країні та здійснювати відвантаження товарів у будь-якому місті за домовленістю з покупцем. Вибір складів на території країн ЄС та взаємовідносини зі зберігачами власних товарів є внутрішньою справою компанії LONGi Solar Technology Spain, S.L.U. та знаходиться за межами домовленостей визначених контрактом № LGi-DG-Sal-2403-2131-C417.

Згідно приписів Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.56, до якої приєдналась Україна згідно Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 N 57-V, вантажна накладна складається та підписується саме відправником та містить відомості щодо відправника, а не продавця по зовнішньоекономічному контракту.

Враховуючи викладене, митним органом не обґрунтовано належними доказами вплив зазначення у СМR фактичного відправника товару (складського оператора), на визначення митної вартості товару, при тому що самі транспортні накладні СМR не містять відомостей про ціну (вартість) товару, а сама вартість транспортування підтверджується іншими документами (довідками та рахунками).

Щодо доводів відповідача, що у пункті 1.3 зовнішньоекономічного контракту наявне обмеження щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, що відповідно до п.1 частини 1 ст. 58 МКУ унеможливлює застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, суд зазначає що Договір поставки контракт № LGi-DG-Sal-2403-2131-C417 від 29.03.2024 р. не містить пункту 1.3 та, відповідно, обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів.

Що стосується доводів відповідача з приводу ненадання позивачем документів, передбачених договорами перевезення № 0710/25, №30_08/1-П, та стосовно того, що «подані до митного оформлення документи не містять визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень наступних складових митної вартості оцінюваних товарів: комісійних та брокерської винагороди, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витратна навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця відвантаження товарів відповідно до заявлених умов поставки», суд зазначає, що з матеріалів справи судом встановлено, що для забезпечення та організації транспортування товару між Позивачем та ТОВ «Ванвейл» було укладено договір транспортного експедирування №0710/25 від 07.10.2021 р.

Відповідно, до п. 1.1 договору №0710/25 експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта здійснити або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, в т.ч. надання митно-брокерських послуг.

Згідно з п. 4.2 зазначеного договору експедитор має право укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими та іншими підприємствами, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків по цьому Договору. Представляти інтереси Клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, портами, лініями, терміналами, аеропортами, з/д станціями та іншими організаціями. Залучати до виконання своїх обов`язків за Договором інші підприємства, установи, організації та осіб.

За п. 4.4. 4.4.2. договору транспортного експедирування №0710/25 експедитор зобов`язаний забезпечувати оптимальне транспортне обслуговування, а також організацію перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до Заявки Клієнта. Надавати в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та нарядів на відвантаження. Здійснювати розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів.

За п. 7.1.3 договору транспортного експедирування №0710/25 передбачено, що остаточна вартість послуг Експедитора може уточнюватися Актом прийому-передачі наданих послуг і рахунками-фактурами Експедитора, у яких зазначений фактичний обсяг наданих послуг.

Отже, до зобов`язань експедитора належить організація доставки (транспортування) товару до узгодженого місця призначення, у тому числі пошук безпосередніх перевізників вантажу, укладення з ними договорів на перевезення конкретної партії товару, оплата послуг перевізників, посередників та ін. Усі супутні транспортуванню послуги (зберігання, перевантаження та ін.) здійснюються на розсуд організатора перевезення експедитора, виходячи із економічної доцільності та об`єктивної необхідності таких супутніх послуг. Підсумкова вартість наданої послуги, з урахуванням усіх супутніх послуг, зазначається у Акті прийому-передачі наданих послуг та рахунку Експедитора.

В свою чергу, оперативне узгодження Позивачем та Експедитором особи безпосереднього перевізника товару чи особи надавача будь-яких допоміжних супутніх послуг (в т.ч. зберігання чи перевантаження), обов`язковість надання Позивачу договорів укладених між Експедитором та третіми особами договором транспортного експедирування №0710/25 не передбачена. Також не передбачені контрактом та іншими документами витрати на пакування, а навантаження включені у вартість товару за умовами поставки FCA. Таким чином, митним органом у рішенні про коригування зазначаються розбіжності не на підставі фактичних даних (які підтверджують числові відомості про вартість витрат невключених у митну вартість товару при декларуванні), а на підставі припущень про можливу наявність неврахованих декларантом додаткових супутніх транспортуванню витрат.

Згідно п. 6, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Мінфіну від 24.05.2012 р. № 599 окремі документи, які можуть бути подані декларантом або уповноваженою ним особою для підтвердження витрат на транспортування, наведені у, а саме:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Підсумовуючи зміст наведених вище норм, транспортні витрати підтверджуються будь-яким з наведених вище документів при можливості встановлення їх зв`язку з конкретною партією товару та відсутністю розбіжностей.

Оскільки Митним кодексом України не визначено види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, від 22.08.2019 у справі №810/2784/18, від 31.01.2018 у справі №810/2839/17. Така ж позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13.10.2017.

Таким чином, вартість транспортування до кордону з України підтверджуються в повному обсязі наданими митному органу первинними документами довідками про транспортні витрати №OW010074 від 16.04.2024, №OW010065 від 10.04.2024, рахунками на оплату (транспортно експедиційних послуг) №6258 від 16.04.2024, №6250 від 10.04.2024. Вказані документи не містять помилок та розбіжностей, які б впливали на заявлену митну вартість.

Стосовно доводів відповідача з приводу того, що «в СМR зазначено що товар переміщувався в контейнері що суперечить дійсності та впливає на правильність визначення митної вартості в частині включення складових митної вартості завантаження та витрат пов`язаних з транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, а саме перевантаження товару з контейнеру в автомобіль» судом встановлено, що зазначення номеру контейнера у CMR є внутрішньою обліковою величиною за якою продавцем обліковується певна партія товару від місця виробництва до моменту продажу Позивачу. Транспортування товару від постачальника до кордону України здійснене автомобільним транспортом.

У транспортних накладних CMR №B LD 66939250 від 12.04.2024 р., №B B 04116389 RC від 10.04.2024 зазначається номер транспортного засобу та вантажного причепу, в якому перевозиться вантаж.

Посилання митного органу на те, що товарно-транспортні накладні містять ознаки підробки, суд відхиляє, оскільки встановлення факту підробки має бути встановлено експертною установою. Більш того, відповідач жодним чином не обґрунтовує, яким чином виправлення в СМR впливають на заявлену митну вартість імпортованого товару.

Крім того, в транспортній накладній CMR не міститься вартісних характеристик товару та транспортна накладна CMR не є документом за яким визначаються та підтверджуються транспортні витрати.

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 20 червня 2023 року у справі № 380/1221/20 зазначено, що умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних CMR (міжнародної автомобільної накладної), не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару.

Суд, відповідно дост. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зіст. 242 КАС Українирішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог ТОВ «Сучасна Енергія».

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ (проспект Соборний, буд.166, кабінет 502, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69005; ) до Хмельницької митниці (вул.Пілотська, буд.2, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29010; код ЄДРПОУ ВП 43997560) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/000014/2 від 17.04.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації №24UA90U3.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/000015/2 від 17.04.2024, прийняте Хмельницькою митницею за результатами перевірки митної декларації №24UA93U0.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» () суму сплаченого судового збору в розмірі 7759,17 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці ().

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення буде складено у відповідності до ч.3 ст.243 КАС України.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19.08.2024.

Суддя А.В. Сіпака