Справа № 400/238/24
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2024 року

м. Київ

справа №400/238/24

адміністративне провадження № К/990/30626/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі №400/238/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не внесення до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 від 23.08.23 №9/1/7013, відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби не менше ніж 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), та премії не менше ніж 35% від посадового окладу відповідно до положень постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України від 30.08.2017 №704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 та рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020;

- зобов`язати підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом ОСОБА_1 , станом на 01.01.2020, відповідно до вимог статей 43 i 63 Закону №2262, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ, положень постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України вiд 30.08.2017 №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання визначених шляхом множення розмiру прожиткового мінiмуму для працездатних осiб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на вiдповiдний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 до Постанови КМУ від 30.08.2017 №704, також про розмір процентної надбавки за вислугу років, про розміри щомiсячних додаткових видiв грошового забезпечення (надбавки, доплати, пiдвищення) із зазначенням надбавки за особливості проходження служби у розмірі не менше ніж 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років та премії у розмірі не менше ніж 35% посадового окладу, для проведення перерахунку основного розмiру пенсiї з 01.02.2020.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.03.2024, що залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення довідки від 23.08.2023 №9/1/7013 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, із зазначенням надбавки зо особливості проходження служби -1% та премії 10%. Зобов`язано відповідача підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлені довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 вiдповiдно до вимог статей 43 i 63 Закону №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України №2211-ХІІ від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень Постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України вiд 30.08.2017 №704 із визначенням посадового окладу, окладу за вiйськовим званням, з включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, із зазначенням розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії за відповідною або аналогічною посадою та військовим званням, з якої позивача звільнено на пенсію, а також з урахуванням висновків суду, шляхом множення розмiру прожиткового мінiмуму для працездатних осiб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на вiдповiдний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розмiру пенсiї з 01.02.2020.

06.08.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій заявник просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Предметом оскарження у даній справі є бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 від 23.08.23 №9/1/7013, відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби не менше ніж 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), та премії не менше ніж 35% від посадового окладу відповідно до положень постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України від 30.08.2017 №704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 та рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020.

Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо обмеження можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Тому з огляду на те, що предметом спору є бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби та премії відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 та рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291 для проведення перерахунку основного розміру пенсії, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник посилається на підпункти «а», «б», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що дана справа становить значний суспільний інтерес, адже на всій території України оголошено воєнний стан, а предмет спору спрямований на збільшення видатків з Державного бюджету України.

Однак, Верховний Суд вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки вони носять загальний характер, який притаманний кожній аналогічній справі.

Скаржником не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства.

В решті обґрунтування наявності виняткових обставин у цій справі з посиланням на приписи підпунктів «а», «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України Суд також не приймає до уваги, оскільки такі посилання зводиться до цитування вказаної норми.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а» - «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Слід також зауважити, що суд апеляційної інстанції вирішив спір відповідно до висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеного у рішенні від 05.03.2024 (залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024) у зразковій справі №380/19324/23.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Крім того, варто зауважити, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Позивач на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 341 КАС України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Отже, скаржником не зазначено умов, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, за наявності яких можливе оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі №400/238/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець