Справа № 160/24316/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24316/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 р. (суддя Луніна О.С.) в адміністративній справі №160/24316/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення №87 від 29.06.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по не зарахуванню до його страхового стажу для розрахунку пенсії за віком періодів роботи 01.04.1985 по 16.09.1985 та з 23.10.1987 по 15.02.1993 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити зарахування цих періодів до страхового стажу для розрахунку пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач, досягши пенсійного віку 60 років, звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 29.06.2023 ГУ ПФУ в Одеській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Позивач вважає, що не може нести відповідальність за ведення трудових книжок, а тому недоліки при її заповненні не можуть позбавляти права на пенсію.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправним рішення №87 від 29.06.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по не зарахуванню до страхового стажу для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 періодів роботи 01.04.1985 по 16.09.1985 та з 23.10.1987 по 15.02.1993 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити зарахування до страхового стажу для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.1985 по 16.09.1985 та з 23.10.1987 по 15.02.1993. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про правомірність спірного Рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії, оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: роботи з 01.04.1985 по 16.09.1985, з 23.10.1987 по 15.02.1993 згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 21.05.2001, оскільки дата заповнення трудової книжки 21.05.2001, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях від 29.07.1993 № 58. Період роботи з 05.09.1994 по 02.02.1995 згідно наданої довідки № З-1063-В/25-02 від 02.05.2023 не зарахований, оскільки в довідці прізвище ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ). Навчання у 1985 році не зараховано до стажу, оскільки згідно екзаменаційної картки відсутня присвоєна кваліфікація. Таким чином, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки він не набув необхідного страхового стажу.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.06.2023 звернувся із заявою про призначення пенсії віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.06.2023 №87 складено рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки на день звернення у заявника відсутній необхідний страховий стаж.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного рішення №87, оскільки певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 р., особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу, зокрема в період з 01 січня 2023 р. до 31 грудня 2023 р. не менше 30 років.

Згідно до частини 2 статті 24 цього ж Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 вказано, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається зі змісту спірного Рішення, станом на дату подання заяви страховий стаж позивача складав 17 років 4 місяці 27 днів. За наданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: роботи з 01.04.1985 по 16.09.1985, з 23.10.1987 по 15.02.1993 згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 21.05.2001, оскільки дата заповнення трудової книжки 21.05.2001, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях від 29.07.1993 № 58; роботи з 05.09.1994 по 02.02.1995 згідно наданої довідки № 3-1063-В/25-02 від 02.05.2023, оскільки в довідці прізвище ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним (Зикрач); навчання у 1985 році, оскільки згідно екзаменаційної картки відсутня присвоєна кваліфікація. Право на пенсійну виплату позивача набуде 20.06.2028.

Щодо періоду роботи з 23.10.1987 по 15.02.1993.

Колегія суддів звертає увагу, що у спірному Рішенні не конкретизовано, в чому саме полягає невідповідність дати заповнення дубліката трудової книжки, зазначеної на її титульному аркуші, вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях № 58 від 29.07.1993.

Суд першої інстанції вказав на те, що графа «дата заповнення» в сукупності з даними про підприємство та його відповідальну особу, яка підписує трудову книжку, має на меті зазначення даних щодо осіб, які вносили відповідні записи саме у дублікат трудової книжки на момент його видачі.

Враховуючи відсутність в апеляційній скарзі переконливих аргументів на спростування такого висновку суду, колегія суддів вважає, що зазначений період роботи позивача підлягає зарахуванню.

Щодо періоду роботи з 05.09.1994 по 02.02.1995.

У дублікаті трудової книжки записи про роботу позивача в цей період відсутній.

Позивачем надана архівна довідка №-1063-В/25-02 від 02.05.2023, яка підтверджує його роботу у ТОВ "Фаворит" автомеханіком. Довідка видана на підставі наказів, в яких допущена помилка у прізвищі, а саме: зазначено " ОСОБА_2 " (рос.), замість вірного " ОСОБА_4 ".

Колегія суддів вважає, що зазначена помилка також не може позбавляти позивача на зарахування зазначеного періоду роботи до стажу роботи, оскільки передача документів до архівної установи свідчить про ліквідацію підприємства, що унеможливило внесення відповідного запису до його трудової книжки, а також отримання іншої довідки.

Щодо періоду навчання з 01.04.1985 по 16.09.1985.

У спірному рішенні підставою для відмови у зарахуванні навчання у 1985 році вказано відсутність в екзаменаційній картці присвоєної кваліфікації.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я. Відповідно до статті 18 цього Закону, до професійно-технічних навчальних закладів належать також навчально-курсові комбінати, навчальні центри та інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту. Випускнику професійно-технічних закладів освіти відповідно до їх освітньо-кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії) та видається відповідний документ про освіту встановленого зразка. За наявності відповідного документа про освіту встановленого зразка період навчання зараховується до страхового стажу.

Позивачем документу про освіту не надано. Разом з цим, згідно екзаменаційної картки водія, яка видана Центром ДАІ 1204, позивач пройшов навчання за програмою водіїв категорії "В-С" АУКК Криворізького автотресту, 16 вересня 1985 р. отримав свідоцтво № НОМЕР_2 , 17 вересня 1985 р. здав іспит і отримав посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с.5). З 01 жовтня 1985 р. він був прийнятий на роботу водієм 3 класу до автобази № 12 , про що свідчить запис № 8 дубліката трудової книжки.

Зазначені докази, у своїй сукупності, підтверджують обставину завершення позивачем навчання та отримання професії водія 3 класу, що є, на думку колегії суддів, достатнім для зарахування зазначеного періоду до стажу роботи.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 р. в адміністративній справі №160/24316/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 07 серпня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя С.В. Білак