Справа № 233/3055/24
Суддя: Левчук О. О.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3055/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Аллік Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сороколіт І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу №233/3055/24 за позовом:

ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2

до

Державної служби України з безпеки на транспорті, юридична адреса вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серія АА №00019382 від 02.05.2024 року, старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дар`єю Ігорівною, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, а саме, за те, що 01.05.2024 року о 06год. 19хв., за адресою: М-03, км 22+717, Київська обл., керуючи транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 , він допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної ширини транспортного засобу на 6,385% (0,166 м.), при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м., чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України.

Зазначає, що йому на праві власності належать: транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.10.2022, і загальний напівпричіп н/пр-бортовий, тентований металеві ворота марки 04 KRONE SD, номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 05.10.2022.

В період з 30.04.2024 по 01.05.2024 транспортний засіб з напівпричепом рухався з Вінницької області до міста Ніжин Чернігівської обл., зокрема, проїжджаючи 01 травня 2024 року о 06 год. 19 хв. трасу М-03, км 22+717, Київська обл. Позивач вказує, що на зазначеному відрізку автошляху встановлено не один подібний майданчик автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю й жодний з них при перетині зазначеним транспортним засобом, не зафіксував жодних порушень ПДР України. Рух зазначеного транспортного засобу на автошляху з Вінницької області до міста Ніжин Чернігівської області підтверджується наданими скріншотами з Системи моніторингу автотранспортних засобів, обробки даних за допомогою GPS - пристроїв.

Транспортий засіб марки RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 , відносно якого було встановлено порушення, не належить до великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно якої, великогабаритним транспортним засобом є транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення обовёязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.

Відповідно до п. 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації, становить щороку.

Відповідно до п.п.11-1 п.2 Порядку, протокол перевірки технічного стану - електронний документ, що засвідчує позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації.

Так, відповідно до п.п.1, 3 Порядку, 27.11.2023 року Дільницею №1 Випробувальної лабораторії «ДКТЗ» ТОВ «Компанія АВТОТЕХТЕСТСЕРВІС» було проведено обов`язковий технічний контроль та обсяги перевірки технічного стану транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу н/пр-бортовий, тентований металеві ворота марки 04KRONE SD, номерний знак НОМЕР_3 .

За результатом технічного контролю було встановлено придатність транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу н/пр-бортовий, тентований металеві ворота марки 04KRONE SD, номерний знак НОМЕР_3 до експлуатації, даний транспортний засіб та напівпричіп було визнано технічно справними, про що свідчать протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу: №00453-13587-23 від 27.11.2023 та №00453-13585-23 від 27.11.2023, які видаються лише у разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу.

Крім того, жодних невідповідностей технічного стану даного транспортного засобу та напівпричепу, що характеризується наявністю недоліку, який не має значного впливу на безпеку транспортного засобу або впливу на навколишнє природне середовище, не було виявлено, в тому числі, не було виявлено і порушень п.22.5 ПДР щодо перевищення нормативних параметрів, а саме, загальної ширини транспортного засобу, про що зазначено в оскаржуваній Постанові.

У противному випадку, у разі б наявності будь-якої невідповідності технічного стану транспортного засобу, чи наявності будь-яких порушень нормативних параметрів, передбачених п.22.5 ПДР України, транспортний засіб не пройшов би технічний огляд, а також після проходження технічного контролю не видали б протокол перевірки технічного стану з позитивними результатами.

Позивач зазначає, що характеристика транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу н/пр-бортовий, тентований металеві ворота марки 04KRONE SD, номерний знак НОМЕР_3 повністю відповідає даним, зазначеним у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу. Зазначені транспортний засіб та напівпричіп не переобладнувалися й відповідають встановленим п.22.5 ПДР України, габаритним нормативам, а саме, ширина не перевищує 2,6м, що також підтверджується й позитивними результатами технічного огляду та наданими фото. Жодного розрахунку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху зазначеного вище транспортного засобу відповідачем до постанови не додано. Натомість, постанова містить посилання лише на формулу відсотків перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, до яких транспортний засіб RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу н/пр-бортовий, тентований металеві ворота марки 04KRONE SD, номерний знак НОМЕР_3 не належать.

У зв`язку з цим позивач просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА №00019382 від 02.05.2024 року, старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 28.05.2024 провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання по справі на 06.06.2024 о 13-00год.

03.06.2024 року на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Постановою від 02.05.2024 серія AA №00019382 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн. за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови, 01.05.2024 о 06 год. 19 хв., за адресою М-03, км 22+717, Київська обл. позивач як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу RENAULT MAGNUM 500, державний номерний знак НОМЕР_5 із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху, ПДР): перевищення загальної ширини транспортного засобу на 6.385% (0.166 м.), при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6м. Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 59, WAGA-WIM35, зав.№8, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 №94, на підтвердження чого до відзиву надано копії відповідних свідоцтв (№ 100, 366, 367). Зафіксовані приладом параметри відображені у карті габаритно-вагового контролю, яка додається до відзиву на підставі даних якої та інших даних було винесено оскаржувану постанову. Зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, факт вчинення цього правопорушення доведено правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю з використанням належного технічного приладу, перевищення вищезазначених параметрів було встановлено з врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових/габаритних параметрів вказаного у постанові транспортного засобу.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Сороколіт І.В. судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві.

ВСТАНОВИВ:

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серія АА №00019382 від 02.05.2024 року, старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дар`єю Ігорівною, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, а саме, за те, що 01.05.2024 року о 06год. 19хв., за адресою: М-03, км 22+717, Київська обл., керуючи транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_1 , він допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної ширини транспортного засобу на 6,385% (0,166 м.), при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м., чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до частини 20 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Санкція частини 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Згідно з частиною 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 283 цього Кодексу.

Наказом Міністерства інфраструктури від 27 вересня 2021 року № 512, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021р. за № 1286/36908, затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Вказаний підзаконний нормативно-правовий акт визначає процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявстановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявстановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що в якості доказу вчинення позивачем порушення відповідачем надано інформаційні картки габаритно-вагового контролю сформовані автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, фотографії транспортних засобів в момент проїзду останніх через автоматичний пункт, а також сертифікати відповідності, сертифікати перевірки типу.

При вирішенні справи судом враховується, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 8, WAGA-WIM35, зав. №8, сертифікати перевірки відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.

Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів щодо вимірювання фактичної ширини транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством зовнішніх габаритів під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Крім того, відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанови, у постанові не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Матеріали справи не містять належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Також, як встановлено судом, оскаржувана постанова містить ширину перевищення загальної норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної ширини типу транспортного засобу з інформацією про фактичну загальну ширину транспортного засобу в момент виміру, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в метрах.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженоїнаказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021р., постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку № 1 Інструкції.

Згідно вказаного Додатку № 1 у постанові зазначаються: - дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; - марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; - суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; - назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу II Інструкції, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2,3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 8 Розділу II Інструкції, винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 3 Розділу IV Інструкції, винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваній постанові не міститься опису обставин, встановлених під час розгляду справи, а саме: смуги руху; напрямку руху; категорії транспортного засобу; типу транспортного засобу; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить даних, які мали бути в ній відображені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженоїнаказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021р.

Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної ширини транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством норм загальної ширини під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів, не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тонах. Наведені обставини не спростовано доводами, які викладено у відзиві відповідача.

При цьому, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року, за змістом якої вбачається що що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Проаналізувавши подані сторонами матеріали, які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, наведені відповідачем аргументи та надані докази не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими, оскаржувані постанови не містять повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, що унеможливлює її віднесення до порушень з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною 3 статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки в матеріалах справи відомості про вручення оскаржуваних постанов позивачу ОСОБА_1 або отримання останнім поштового повідомлення про вручення відсутнє, суд вважає наведені позивачем обставини, на які він посилається як на підставу поновлення строку на звернення до суду такими що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справ про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору.

Таким чином, зваживши у сукупності докази, суд вважає, що висновок відповідача про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, є передчасним і необґрунтованим, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби з безпеки на транспорті Василенко Дар`ї Ігорівни у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання (перебування) (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія АА №00019382 від 02.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосування стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень 00 коп. - скасувати.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 132-1Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.08.2024 року.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук