Справа № 340/3798/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/3798/24

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ФОП ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Глущенко Інну Олексіївну, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати Постанову відділу державного нагляду у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ 054059 від 23.04.2024 року щодо застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, нормами ч. 3 ст. 53 Закону України ''Про автомобільний транспорт'' від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) визначений перелік докуменітв які зобов`язаний мати при собі водій при здійсненні міжнародного перевезення вантажу, ща відсутність яких передбачена згідно абз.6 ч.1 ст.60 Закону №2344-III. Водночас, абз.11 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність на інший вид порушення. При цьому, ч. 8 ст. 53 Закону №2344-III містить положення про обов`язки водія, а не є продовження переліку документів, які повинен мати резидент-перевізник.

Водій автомобіля марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 пред`явив всі необхідні документи в тому числі і саму роздруківку з тахографа за 09.01.2024, дослідивши яку перевіряючий вказав про те, що використовується картка іншого водія. За вказане порушення, передбачена відповідальність згідно абз.11 ч.1 ст.60, а не абз.6 ч.1 ст.60 Закону №2344- IIІ. У зв`язку із вказаним вважає спірну постанову протиправною.

Рух справи:

Суддя ухвалою від 17.06.2024 року залишила без руху позовну заяву та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 09.07.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строк на подання процесуальних заяв.

Представник Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач) подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в яких просив у задоволенні позову відмовити. Свої доводи обґрунтовував тим, що законодавством встановлений обов`язок водія під час здійснення міжнародного перевезення вантажів мати роздруківку на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водія за 09.01.2024 року. Натомість, під час перевірки ОСОБА_2 використовував карту іншого водія. Вказане свідчило про відсутність необхідних документів при проведенні перевірки та стало підставою для застосування штрафу саме за абз.6 ч.1 ст.60 Закону №2344-III (а.с.40-66).

Дослідивши доводи наведені сторонами у заявах по суті справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та основним видом господарської діяльності вказано "49.41 Вантажний автомобільний транспорт" (а.с.24-25).

Старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області під час рейдової перевірки на а/д М-09 км 35 09 січня 2024 року о 13 год. 30 хв була перевірена наявність усіх необхідних документів, визначених статтею 53 Закону України ''Про автомобільний транспорт''.

Під час перевірки водій ОСОБА_2 надав карту іншого водія ОСОБА_3 .

За результатом перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №024631 від 09.01.2024 року, яким виявлено порушення вимог ст.53 Закону України ''Про автомобільний транспорт'', а саме під час здійснення міжнародного перевезення вантажу згідно CMR №1071 ВІД 04.01.2024 ВОДІЙ ОСОБА_2 використовував карту водія ОСОБА_3 . У водія відсутня роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок за 09.01.2024 р., відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60 Закону України ''Про автомобільний транспорт''.

Акт перевірки підписаний водієм без заперечень (надалі акт перевірки, а.с.44).

За результатом розгляду акту перевірки винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № ПШ015410 від 05.03.2024 року, складену Відділом державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області, якою застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф, за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України ''Про автомобільний транспорт'' у розмірі 34000 грн (а.с.13).

20.03.2024 року позивачем направлено скаргу в адміністративному порядку до Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКИ) на постанову №ПШ015410 від 05.03.2024 року (а.с.15-18).

За результатом розгляду скарги наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №187 від 03.04.2024 року ''Про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу'' постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу від 05 березня 2024 року №ПШ 015410 скасовано, а матеріали подано на повторний розгляд до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (а.с.20).

Повідомленням №28013/30/24-24 від 02.04.2024 року позивача запрошено на розгляд справи на 23.04.2024 року.

На розгляд справи позивач чи його представник не з`явився.

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області виніс постанову №ПШ 054059 від 23.04.2024 року, якою на підставі частини 1 абзацу 6 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн. (надалі спірне рішення, а.с.61).

Отже правомірність та законність спірної постанови є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закон України "Про автомобільний транспорт" Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Пунктами 21, 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В акті перевірки зафіксований факт відсутності у водія роздруківки на паперовому носії з даних особистої картки водія ОСОБА_2 про пежим праці та відпочинку за 09.01.2024 року, вказане стало підставою для застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 34000 грн.

Частинами -3 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати:

дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

документи на вантаж.

Згідно частини 8 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Представник позивача зазначає, що ч.8 ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт" містить положення про обов`язки водія, а не є продовженням переліку документів, які повинен мати водій.

Такі доводи суд відхиляє за їх безпідставністю, оскільки статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" має назву ''Організація міжнародних перевезень пасажирів і вантажів'' і знаходиться у розділі IV Міжнародні перевезення пасажирів і вантажів, отже усі вимоги вказаної статті є обов`язковими для водія, який здійснює міжнародне перевезення вантажу. При цьому, визначення обов`язків мати певні види документів, і є, як на переконання суду, зобов`язанням водія мати такі документи та пред`являти їх під час перевірки.

Згідно частини 1 статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 року за №946/18241, затверджена Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385).

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Автомобіль позивача НОМЕР_3, як стверджує представник позивача та не заперечує відповідач, технологічно обладнаний цифровим тахографом.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Представник позивача, у позові вказує на те, що водій ОСОБА_2 , надаючи до перевірки перевіряючим особам картку іншого водія, формально виконав вимоги статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вказані доводи також відхиляються судом, з огляду на таке.

Згідно визначення, наведеного у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Тобто, при проведенні перевірки особа, яка керує транспортним засобом (водій), зобов`язана надати свою картку водія, а не картку іншої особи, яка в даний час, в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт" не є водієм цього транспортного засобу. А відсутність під час перевірки, картки водія ОСОБА_5 та роздруківки на паперовому носії інформації про його роботу та відпочинок за 09.01.2024 року, у правовій площині, свідчить про виконання міжнародного перевезення вантажу без документів, визначених статтею 53 цього Закону.

При цьому, суд відхиляє також доводи представника позивача, що у даній справі за правопорушення, яке було встановлено перевіряючими особами передбачена інша відповідальність, а саме абз.11 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність за ''здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами), без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку''.

Натомість, штраф у розмірі сорока неоподатковуваним мінімумів доходів громадян (680 грн) застосовуються за відсутність щоденних реєстраційних листків режимів праці при використанні індивідуальної картки водія. Натомість, у даній справі перевезення здійснювалось за відсутності індивідуальної карти та відповідно роздруківки даних роботи тахографа цифрового тахографа водія ОСОБА_2, що є відмінним видом порушення.

Згідно визначення, наведеного в Інструкції №385 картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі.

Натомість тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР. Отже, тахокарта є реєстраційним листком режиму праці та відпочинку.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання. Саме за відсутність тахокарт (реєстраційних листків режимів праці та відпочинку) передбачена відповідальність, визначена абз.11 ч.1 ст.60.

А водій транспортного засобу з цифровим тахографом (як в автомобілі позивача) використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним

засобом і при проведенні перевірки здійснює роздруківку на перовому носії інформацію про його роботу в день перевірки. А відсутність особистої картки водія, який здійснює перевезення, та відповідно, відсутність роздруківки інформації про роботу та відпочинок, становлять порушення, відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60.

Абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, правова конструкція вказаної норми свідчить про те, що відповідальність наступає за сам факт відсутності картки водія ОСОБА_2 в результаті чого ним не роздруковано на паперовому носії інформацію про його роботу та відпочинок за 09.01.2024 року.

Отже матеріалами справи доведено факт вчинення позивачем господарських правопорушень - надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 53 цього Закону, за що абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність автомобільного перевізника у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Відповідачем доведено правомірність спірної постанови №ПШ 054059 від 23.04.2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, натомість позивачем не спростовано факту вчинення ним порушень законодавства про автомобільний транспорт. Тому у задоволенні позову про скасування спірної постанови слід відмовити.

Враховуючи, що спір вирішено не на користь позивача, підстави для присудження йому судового збору, сплаченого при зверненні до суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (село Іванівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 28513, ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (вул. Героїв Маріуполя, буд.102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК