Справа № 520/22974/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 серпня 2024 року № 520/22974/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про присвоєння військового звання «солдат» в частині присвоєння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військового звання «солдат»;

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про призов на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у складі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 обновленний військово-обліковий документ.

Ухвалою від 21.06.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вказаним вище позовом.

Представником позивача разом із позовом до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу "Про призов на військову службу під час мобілізації" в частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у складі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення питання по суті позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що станом на час звернення до суду між позивачем та відповідачем існує спір щодо визнання протиправними та скасування наказів «Про присвоєння військового звання «солдат» в частині присвоєння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військового звання «солдат» та «Про призов на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у складі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі згідно із ч.4 ст.150 КАС України не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову. Представником позивача зазначено, що на час прийняття рішення щодо мобілізації ОСОБА_1 та вручення повістки про призов на військову службу, ОСОБА_1 не мав статусу військовозобов`язаного, в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки військову службу не проходив, у запасі не перебував, та має 24 повних років, а відтак не міг бути призваний на військову службу за загальною мобілізацією. На момент призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 , мав статус призовника, а не військовозобов`язаного, а тому не міг бути призваний за загальною мобілізацією в силу приписів Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». ОСОБА_1 жодних заяв про його добровільний призов за загальною мобілізацією ОСОБА_1 ані в усній, ані в письмовій формі не надавав. Отже, дії та рішення відповідача не ґрунтуються на Законі, суперечать принципу верховенства права та не узгоджуються із судовою практикою Європейського суду з прав людини. Отже, представником позивача вказано, що вжиття заявленого заходу забезпечення позову не є вирішенням публічного-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом, адже зупинення дії актів індивідуальної дії, у даному випадку рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , не скасовує чинності такого рішення, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку ч.9 ст. 205 КАС України та ч.4 статті 229 КАС України розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно приписів ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, суд наголошує, що забезпечення позову - це елемент права на судовий захист, що спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права (попередній судовий захист).

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що предметом даного позову є надання оцінки наказам «Про присвоєння військового звання «солдат» в частині присвоєння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військового звання «солдат» та «Про призов на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у складі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас у позовній заяві позивачем вказано, що зазначені накази відповідача є очевидно протиправними з огляду на особу позивача та протиправність вручення йому повістки про призов на військову службу.

Суд зазначає, що з аналізу змісту норм діючого законодавства вбачається, що останні містять вимоги стосовно обов`язку особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Зі змісту поданої до суду заяви про забезпечення позову вбачається наведення заявником обґрунтувань щодо необхідності застосування таких заходів тим, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень без застосування відповідних заходів забезпечення позову, а також тим, що на час прийняття рішення щодо мобілізації та вручення повістки про призов на військову службу позивач не мав статусу військовозобов`язаного, а мав статус призовника.

Водночас, суд зазначає, що надаючи оцінку доводам заявника, наведеним у заяві про забезпечення позову, слід дійти висновку про те, що остання не містить в собі належних та достатніх доводів та доказів, що давали б можливість дійти станом на час вирішення питання про відкриття провадження у справі обґрунтованого висновку про очевидну протиправність спірних наказів відповідача. Тим більше, такі доводи заявника, викладені у заяві про забезпечення позову, підлягають оцінці саме під час розгляду справи по суті.

Також, суд зазначає, що в заяві про забезпечення позову заявником жодним чином не обґрунтовано наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, доведення того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відтак, враховуючи вищевикладене та з огляду на обставини того, що матеріали заяви не містять належних доказів та обґрунтувань того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову шляхом зупинення дії наказу "Про призов на військову службу під час мобілізації" в частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у складі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення питання по суті позову не виникли, що свідчить про недоведеність позивачем обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.