Справа № 947/21992/24
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/174/24
УХВАЛА

про заміну відповідача та залишення позову без розгляду

19.08.2024 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Золотих Владисладислава Дмитровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 взводу ТОР роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Золотих Владислава Дмитровича №ЕНА 2361931 від 10.06.2024, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 16.07.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Золотих Владисладислава Дмитровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

22.07.2024 року до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача - інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Золотих Владисладислава Дмитровича на Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до ч.3, 4, 5, 6 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.6ст.4 КАС України).

У даній справі позивач оскаржує постанову серії №ЕНА 2361931 від 10.06.2024року у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

В якості відповідача позивачем було визначено інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Золотих Владисладислава Дмитровича.

Пунктом 7-1 частини другої статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 122 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17, який відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно з положеннямист.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

Належним відповідачем є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, за згодою позивача, замінити первісного відповідача - інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 належним відповідачем - Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

Крім того, 16.08.2024 року засобами поштового зв`язку від представника третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування своєї заяви зазначав, що відповіднодо п. 8 вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 від отримання копії постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відмовився, відмітка про що зроблена у відповідній графі. У зв`язку з цим копія постанови серії ЕНА № 2361931 направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку листом за №14177 вих. від 12.06.2024. Звертають увагу суду, що оскаржувана постанова була винесена 10.06.2024 року, в присутності ОСОБА_1 , якому достеменно було відомо про факт притягнення його працівниками патрульної поліції до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП; копія постанови серії ЕНА № 2361931 направлена ОСОБА_1 поштою на адресу його мешкання (згідно поштового трекінгу за №665 поштове відправлення отримано ОСОБА_1 ).

12.06.2024, тобто з дотриманням строків на оскарження, громадянин ОСОБА_1 звернувся із заявою до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. Тобто, позивач обрав спосіб оскарження - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі). Окрім того, позивач жодним чином не був позбавлений можливості звернутися до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач не був позбавлений можливості звернутися як до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі), так і до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в межах строків на оскарження такої постанови - тобто в десятиденний строк з дня винесення постанови, як цього вимагає ст. 289 КУпАП.

За результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 було прийнято рішення №Л-1990 від 19.06.2024 року щодо залишення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2361931 без змін, а скарги - без задоволення (відповідне рішення позивачем отримано 03.07.2024, що підтверджується позовною заявою на с. 4).

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя встановила, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України, з огляду на таке.

Приписами ч. 1, 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позовну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк.

Водночас, позов подано з пропуском строку.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, позивачем не подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку з викладенням поважних причин такого строку.

Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, постанова від 22.04.2020 року у справі №811/1664/18), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №120/5780/20-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення , суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог статті 123 ч.3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.48, ч. 3 ст.123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про заміну відповідача задовольнити.

Замінити у справі №947/21992/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Золотих Владисладислава Дмитровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, неналежного відповідача - інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Золотих Владисладислава Дмитровича, на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя Куриленко О. М.