Справа № 500/3671/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3671/24

16 серпня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Костишина Василя Михайловича звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 2) у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 28.02.2024 № 60 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 19.03.2002 з 05.05.1985 до 20.05.1987 та період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.09.1996 з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження» на посаді механіка автомобільного транспорту;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити позивачу дострокову пенсію за віком з 21.02.2024 відповідно до статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

В обґрунтування позову вказує, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058-ІV. Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області № 60 від 28.02.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність страхового стажу. До страхового стажу не зараховані наступні періоди: військова служба, вказана у записах трудової книжки НОМЕР_1 від 19.03.2002, з 05.05.1985 до 20.05.1987, оскільки дата заповнення трудової книжки (19.03.2002) передує періоду проходження військової служби, військовий квиток та підтверджуючі довідки заявником не надавались; робота з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження» на посаді механіка автомобільного транспорту, оскільки в даті звільнення та в номері протоколу на звільнення наявне виправлення, яке не завірені належним чином, також відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач не погоджується з такою відмовою органу Пенсійного фонду та вказує, що військовий квиток із записом про проходження військової служби, на підставі якого було зроблено запис у його трудовій книжці, втрачено, а у військовий квиток, виданий позивачу в 2022 році, не внесені відомості щодо проходження служби в 1985-1987 році.

Вважає, що органами Пенсійного фонду під час розгляду його заяви про призначення пенсії не вжиті всі необхідні заходи, визначені частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV, спрямовані на усунення неточностей та сумнівів щодо періоду страхового стажу позивача, а саме не вчинено заходів для отримання інформації стосовно спірних періодів.

З наведених підстав позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.06.2024, після усунення недоліків позову, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

28.06.2024 від ГУ ПФУ в Тернопільській області надійшов відзив, в якому відповідач 1 заперечує проти позову, посилаючись на те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Трудова книжка позивача, яка видана селянською спілкою Нива 19.03.2002, хоча й містить записи про проходження позивачем військової служби з 05.05.1985 по 20.05.1987, однак, обов`язкові документи, передбачені пунктом 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), щодо підтвердження її проходження, до органів Пенсійного фонду позивачем надані не були, у зв`язку з чим, відсутні підстави для зарахування цього періоду до його страхового стажу для призначення дострокової пенсії за віком. Також відсутні підстави зарахувати до страхового стажу роботу у селянській спілці Відродження, оскільки наявні неточності в даті наказу про звільнення позивача та номері протоколу про звільнення.

На підставі документів, наданих позивачем до заяви про призначення дострокової пенсії за віком, йому зараховано до страхового (трудового) стажу 16 років 06 місяців 17 днів, якого недостатньо для призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-ІV. Відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.07.2024 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 2 проти позову заперечує. Зазначає, що період проходження військової служби не зараховано, оскільки запис про проходження виконаний несвоєчасно відносно до дати видачі трудової книжки. Військовий квиток, уточнюючі довідки про період проходження військової служби заявником не надавались. Стосовно періоду роботи у селянській спілці «Відродження» на посаді механіка автомобільного транспорту, то такий не може бути зарахований до стажу через виправлення у записах трудової книжки про звільнення, виправлення не завірені належним чином, також відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 13.06.2023 (а.с.76).

Позивач 21.02.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058-ІV до якої додав ряд документів, зазначених у розписці-повідомленні (а.с.80-82).

Подану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області. Рішенням від 28.02.2024 № 60 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

За змістом цього рішення згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями страховий стаж заявника на дату звернення із заявою про призначення пенсії становить 16 років 06 місяців 17 днів.

До страхового стажу не зараховані наступні періоди:

проходження військової служби, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 19.03.2002 з 05.05.1985 до 20.05.1987, оскільки дата заповнення трудової книжки (19.03.2002) передує періоду проходження військової служби, військовий квиток та підтверджуючі довідки заявником не надавались;

роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.09.1996 з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження» на посаді механіка автомобільного транспорту, оскільки в даті звільнення та в номері протоколу на звільнення наявне виправлення, яке не завірені належним чином, також відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.7, 74).

У рішення зазначено, що право на призначення дострокової пенсії як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV у заявника відсутнє, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача 2 щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком, вважає їх протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Стаття 115 Закону №1058-IV визначає пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, за змістом пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Системний аналіз наведеної вище норми надає суду підстави для висновку, що право на призначення дострокової пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

На час звернення 21.02.2024 до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV вік позивача ОСОБА_1 становив 58 років. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови було лише відсутність необхідного страхового стажу.

Предметом спору є правомірність незарахування органами Пенсійного фонду до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 05.05.1985 до 20.05.1987 та періоду роботи з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження».

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується, серед іншого, також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби (пункт "в" частини третьої статті 56 Закону №1788-XII).

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи. Військова служба підтверджується відомостями військового квитка, довідками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин.

Судом досліджено записи трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 19.03.2002 селянською спілкою «Нива», яка містить таку інформацію у розділі Відомості про роботу:

з 15.05.1984 по 01.09.1984 робота в селянській спілці «Нива» (записи №1-№2);

з 09.09.1984 по 04.05.1985 навчання у Харківському індустріально-педагогічному технікумі (запис №3);

з 05.05.1985 по 20.05.1987 служба в рядах радянської армії (запис №4);

з 27.05.1987 по 28.06.1989 продовження навчання у Харківському індустріально-педагогічному технікумі (записи №5);

з 01.07.1989 по 08.11.1989 робота в селянській спілці «Нива» (записи №9-№7) 9а.с.83-85).

Інших документів на підтвердження проходження військової служби з 05.05.1985 по 20.05.1987 позивач немає, у позові зазначає про втрату військового квитка. У новому військовому квитку серії НОМЕР_4 , виданому 04.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про проходження служби у спірний період відсутні (а.с.66-68).

Вирішуючи питання чи підлягає період проходження військової служби з 05.05.1985 по 20.05.1987 до страхового стажу, суд встановив, що проходження служби ОСОБА_1 дійсно мало місце, позаяк записи у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 (з датою заповнення 19.03.2002) містять посилання на первинний документ, на підставі якого такий запис внесено, - військовий квиток серії НОМЕР_5 від 05.05.1985 (а.с.84) і такі відомості узгоджуються з інформацією архівної довідки № 70 від 20.06.2023, виданої Харківським державним професійно-педагогічним фаховим коледжем імені В.І. Вернадського (правонаступником Харківського індустріально-педагогічного технікуму) про відрахування ОСОБА_1 з 04.04.1985 у зв`язку з призовом на службу до Збройних Сил, а 01.09.1987 поновлено на навчанні на денному відділенні (а.с.65).

Також суд враховує порядок ведення трудових книжок на момент внесення спірного запису (19.03.2002), який було врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №58 особи, які вперше шукають роботу і не мають трудової книжки, повинні пред`явити паспорт, диплом або інший документ про освіту чи професійну підготовку. Військовослужбовці, звільнені із Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Прикордонних військ України, Цивільної оборони України, Управління охорони вищих посадових осіб України та інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України (далі Збройні Сили України та інші війська) та військовослужбовці, звільнені із Збройних Сил колишнього Союзу РСР і Збройних сил держав учасниць СНД, пред`являють військовий квиток.

За нормами підпункту «а» пункту 2.19 цієї ж Інструкції до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів запис про час служби у складі Збройних Сил України та інших військах, де на тих, які проходять службу, не поширюється законодавство про працю і державне соціальне страхування, із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення із служби.

Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві.

З огляду на таке правове регулювання порядку внесення записів у трудову книжку стосовно проходження військової служби, та оцінюючи усі наявні докази стосовно проходження позивачем військової служби, суд вважає, що відповідач 2 протиправно не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 05.05.1985 до 20.05.1987 на підставі відомостей його трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 19.03.2002.

Щодо іншого спірного періоду 10.06.1993 по 08.02.2000, то такий зазначений у іншій трудовій книжці позивача серії НОМЕР_6 від 12.09.1996 (а.с.52-53). Ця трудова книжка містить лише два записи про роботу ОСОБА_1 у селянській спілці «Відродження» механіком автомобільного транспорту з 10.06.1993 по 08.02.2000 (а.с.52-54).

Відповідач 2 не зараховує цей період через те, що у даті звільнення та номері протоколу на звільнення з роботи наявні виправлення, які не завірене належним чином. Суд такі мотиви оскаржуваного рішення оцінює критично, позаяк у номері протоколу на звільнення з роботи немає жодних виправлень, а дата звільнення « 08.02.2000» у написані першої цифри року містить ледь помітне виправлення з « 1» на « 2».

При цьому записи про цей період роботи позивача містять всі необхідні дані, відповідають вимогам наведених вище Інструкції №58, зокрема, записи про звільнення завірені відбитком печатки; всі записи виконані послідовно (дати вчинення записів про прийняття на роботу узгоджуються із датами записів про звільнення), не місять суперечливих відомостей про періоди роботи та узгоджуються між собою.

Також суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах. Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо заповнення такої.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17), від 23.04.2019 (справа №593/1452/16-а), від 30.09.2021 (справа №300/860/17), висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 120/1089/19-а.

Отже, незарахування відповідачем періоду трудової діяльності ОСОБА_1 з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження» є протиправним.

Щодо відсутності відомостей про роботу позивача в зазначений період в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на що звертає увагу відповідач 2 в оскаржуваному рішенні, то наявність таких відомостей про застрахованих осіб до 01.01.2004 була необов`язковою.

Відомості трудових книжок позивача є достатньою підставою для підтвердження його страхового (трудового) стажу роботи для призначення пенсії за віком, який за обставин цієї справи не потребує підтвердження додатковими документами. Відтак до зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу підлягає період проходження військової служби з 05.05.1985 до 20.05.1987 на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.03.2002, робота з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження» на посаді механіка автомобільного транспорту на підставі трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.09.1996.

Відтак рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №60 від 28.02.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком з 21.02.2024, то суд зазначає таке.

Право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув віку 55 років 13.10.2021, тобто набув право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV при наявності необхідного страхового стажу.

Разом з тим, щодо наявності у позивача достатньої кількості страхового стажу для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, то повноваження щодо обчислення страхового стажу при призначенні пенсії належать до виключних повноважень органів пенсійного фонду, а тому суд не може підміняти собою такий орган і проводити відповідні обчислення страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15, яка зводиться до того, що суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу.

Отже, суд приходить до переконливого висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України після зарахування спірних періодів повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 21.02.2024.

При цьому, суд не має підстав робити висновок про те, що при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком з врахуванням висновків суду, викладених у цій справі, та за наявності підстав для призначення пенсії, відповідне управління Пенсійного фонду України, порушуватиме права позивача, не призначаючи, чи не виплачуючи таку пенсію.

Стосовно того, який з відповідачів має вирішувати питання про призначення пенсії позивачу, то суд вважає, що ГУ ПФУ в Донецькій області є належним відповідачем за цією вимогою, а не ГУ ПФУ в Тернопільській області, як помилково вказує представник позивача.

Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що, відповідно до абзацу 14 пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У цій справі, структурним підрозділом органу, що призначає пенсію за заявою позивача від 21.02.2024 було визначено ГУ ПФУ в Донецькій області. Такий відповідач приймав оскаржуване рішення, а тому й повинен у подальшому вчинити дії пов`язані з призначенням пенсії позивачу.

Щодо дати, з якої позивачу могла б бути призначена пенсія за віком, то суд зауважує, що за приписами пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У спірних правовідносинах позивач набуде право на пенсію з дати звернення, тобто з 21.02.2024.

З огляду на викладене вище, відповідно до частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 21.02.2024 про призначення з 21.02.2024 дострокової пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоду проходження військової служби з 05.05.1985 до 20.05.1987 на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.03.2002 та період роботи з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження» на посаді механіка автомобільного транспорту на підставі трудової книжки НОМЕР_6 від 12.09.1996.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 243-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області№160 від 28.02.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2024 про призначення з 21.02.2024 пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення, зарахувавши ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження військової служби з 05.05.1985 до 20.05.1987 на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.03.2002 та період роботи з 10.06.1993 по 08.02.2000 у селянській спілці «Відродження» на посаді механіка автомобільного транспорту на підставі трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.09.1996.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, місто Слов`янськ, Донецька область, 84122, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 16 серпня 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.