Справа № 344/15047/24
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/141/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бабій О.М.,

секретаря Волощук Є.Ю.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Республіки Республіки Білорусь ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації та примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області звернулося до громадянина Республіки Республіки Білорусь ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації та примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач вказав, що хоче залишитися в Україні, має тут сім`ї та дитину, на території України прожив без жодних підстав, має негативне ставлення до Республіки Білорусь, туди повертатися не хоче, у задоволення позову просив відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечиал, відповідач бажає добровільно зробити документи щодо місця проживання.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Білорусь.

13.08.2024 року до Управління ДМС України в Івано-Франківській області надійшло звернення УСБУ в Івано-Франківській області про примусове повернення з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мінськ.

13.08.2024 вказану особу співробітниками УСБУ в Івано-Франківській області доставлено до адміністративного приміщення УДМС в Івано-Франківській області, яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Гнатюка, 29.

У зверненні УСБУ в Івано-Франківській області наголошено, що наведені факти свідчать про те, що подальше перебування на території України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , становить потенційну загрозу державній безпеці України.

З метою з`ясування правового статусу останнього проведено відповідну перевірку і встановлено наступне.

Згідно інтегрованої міжвідомчої системи «Аркан» інформація щодо вказаної особи відсутня. Зі слів ОСОБА_2 в Україну він прибув у 2017 році. Згідно бази ЄІАС УМП інформація стосовно вказаної особи також відсутня. Паспортного документу вказаний іноземець немає, документи, які б підтверджували його законність перебування в Україні відсутні, є тільки копія військового квитка виданого військовим комісаріатом міста Мінська 10 червня 2014 року.

За перевищення строку перебування в Україні та незаконне перебування на її території відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 гривень.

З моменту прибуття на територію України і до теперішнього часу жодних дій щодо припинення вчинення правопорушення та виїзду з території України не вчиняв.

Врахувавши викладені факти УДМС в Івано-Франківській області дійшло висновку про доцільність прийняття рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» перевіривши наявність чи відсутність обставин щодо заборони примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, визначених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 13.08.2024 УДМС в Івано-Франківській області прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладені обставини, а також відсутність у відповідача документу, що посвідчує особу та дає змогу перетину державного кордону України останнього було затримано у порядку частини 2 статті 262 КУпАП на строк визначений частиною 2 статті 263 КУпАП, - 72 години та поміщено до Волинського ПТПІ.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

У частині 3 статті 3 розділу I Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 частини першої статті 20 Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства.

Частиною 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Відповідно до частини 14 статті 289 Кодексу розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін, у тому числі може проводитися у режимі відеоконференції та з трансляцією з іншого приміщення, розташованого поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному Кодексом.

Відповідно до частини 15 статті 289 Кодексу адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Отже, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не має правових підстав для подальшого перебування на території України, знаходиться на території України незаконно, не має постійного місця проживання, легальних шляхів отримання доходів, у нього відсутній паспортний документ або посвідчення особи без громадянства, які дають право перетину державного кордону, стосовно нього прийнято рішення про примусове видворення з України, а також є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, існує необхідність його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач не має правових підстав для подальшого перебування на території України, знаходиться на території України незаконно, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст. 16, 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 9, 72-77, 241-246, 288-289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Білорусь - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Належним чином завірену копію рішення суду невідкладно видати особам, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Бабій О.М.