Справа № 140/4793/24
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4793/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1) про визнати протиправними дії та скасування рішення від 19.03.2024 №87 та від 28.03.2024 №87 про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 включно на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимир-Волинській дитячій музичній школі, Володимирській дитячій музичній школі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 позовну заяву залишено безе руху та надано строк для усунути виявлених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій необхідно було визначити належний суб`єктний склад сторін, уточнити позовні вимоги до кожного з відповідачів та чітко викласти їх зміст, а також доплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На виконання ухвали судді від 07.05.2024 про залишення позовної заяви без руху на адресу суду 24.06.2024 надійшла заява на усунення виявлених недоліків та нова редакція позовної заяви, в якій позивач просить:

1. Визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач-2) від 19.03.2024 №87 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі- ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач-2) від 28.03.2024 №87 про відмову у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 включно на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимир-Волинській дитячій музичній школі, Володимирській дитячій музичній школі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після призначення пенсії 05.01.2024 позивач 12.03.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про виплату грошової допомоги, як педагогічному працівнику, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону №1058-ІV.

За наслідками розгляду даної заяви ГУ ПФУ в Сумській області прийнято рішення від 19.03.2024 №87 про відмову у призначенні грошової допомоги, в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального 30-ти річного стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №788-XII).

21.03.2024 ОСОБА_2 повторно звернувся до відповідача - ГУ ПФУ у Волинській області з відповідною заявою про призначення вказаної вище грошової допомоги, надавши при цьому додаткові документи про організаційно-правові засади діяльності закладу.

За результатом розгляду даного звернення рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.03.2024 №87 позивачу повторно відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що відповідно до наданих документів період роботи з 01.01.1992 на посаді викладача спецдисциплін Володимирської музичної школи не підлягає врахуванню до роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність інформації, що музична школа є загальноосвітнім навчальним закладом

Позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями та діями відповідачів та зазначає, що право особи на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пов`язується з досягненням ним пенсійного віку, наявністю необхідного у його випадку 35-ти річного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

Вказує на те, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 20.09.1984, довідки директора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2024 №24, рішення сесії Володимирської міської ради Волинської області від 27.07.2022 №15/45 «Про перейменування Володимир-Волинської дитячої музичної школи та затвердження Статуту в новій редакції», Витягом зі Статуту Володимирської дитячої музичної школи (нова редакція), затвердженого рішенням Володимирської міської ради від 19.05.2023 №25/112, позивач з 20.09.1984 по 22.07.1988 працював керівником кружка дитячої музичної студії Будинку культури текстильників; з 16.08.1988 по даний час на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимир-Волинській дитячій музичній школі (з 27.07.2022 - Володимирська дитяча музична школа ), що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є» статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Таким чином, усі вищезазначені умови для отримання допомоги позивачем були дотримані: на день призначення пенсії за віком він досяг необхідного пенсійного віку; раніше будь-яких пенсії не отримував та має страховий стаж (стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років) понад 35 років.

Однак, всупереч вимогам Закону №1058-ІV відповідач-1 відмовив у виплаті такої допомоги, зарахувавши до спеціального стажу лише період з 16.08.1988 по 01.01.1992, не зарахувавши до стажу роботи періоди роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 на посаді на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимирській дитячій музичній школі.

З врахуванням зазначеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник відповідача-1 у відзиві на позовну заяву позовних вимог не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю.

Вказав, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, як одержувач пенсії по віку згідно Закону №1058 з 05.01.2024.

12.03.2024 та 21.03.2024 позивач звертався до ГУ ПФУ у Волинській області, за місцем свого проживання, із заявою щодо зарахування періоду роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 включно на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимирській дитячій музичній школі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, нарахування та виплати грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності було визначено територіальне управління Пенсійного фонду України, що будуть розглядати заяви позивача, а саме: ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ у Вінницькій області, якими були прийняті рішення про відмову у виплаті грошової допомоги від 19.03.2024 та 28.03.2024 відповідно.

Відповідач-1 вказує, що пенсії за вислугу років працівникам освіти призначаються відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, із змінами (далі - Перелік №909).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436 були внесені зміни до розділу «1. Освіта», згідно з якими, право на пенсію працівникам освіти визначається лише за Переліком, затвердженим цією постановою. Відповідно до документів пенсійної справи, до спеціального стажу позивача, при призначенні пенсії за віком, не зараховано період роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 включно на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимирській дитячій музичній школі, оскільки згідно витягу зі Статуту Володимирської дитячої музичної школи, затвердженого рішенням Володимирської міської ради від 19.05.2023 №25/112 цей заклад заснований на комунальній формі власності, є позашкільним закладом початкової спеціальної мистецької освіти.

Переліком №909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 №1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Дорученням Кабінету Міністрів України №397/21 від 06.01.1995 дію Переліку №909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови. Однак таке доручення було прийнято 06.01.1995, тобто до внесення постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436 змін у Перелік №909, редакцією якого не було окремо виділено позашкільні навчальні заклади і посади, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років. Таким чином, Доручення №397/21 не поширює свою дію на Перелік №909 (у редакції, чинній після внесення змін Постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 №1436). Водночас, при внесенні змін у зазначений Перелік, зміст Доручення №397/21 від 06.01.1995 Кабінетом Міністрів України не був урахований. Наявність Доручення №397/21 від 06.01.1995 без відповідних змін до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на що дає право на пенсію за вислугу років, не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти. Разом з тим, позивач документів, які свідчать, що музична школа є загальноосвітнім закладом, до відповідача не надав.

Враховуючи, що страховий стаж ОСОБА_1 в закладах освіти на посадах, які передбачені Переліком №909, що дає право на призначення пенсії за вислугу років не становить 35 років, відповідно право на виплату грошової допомоги в розмірі десять місячних пенсій у позивача відсутнє.

Також ГУ ПФУ Волинській області заперечує позовну вимогу про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, оскільки предметом даного спору є рішення ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ у Вінницькій області. Наслідком скасування рішень, прийнятих ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ у Вінницькій області за результатом розгляду позовної заяви має бути виникнення саме у цих територіальних управлінь Пенсійного фонду України обов`язку провести перерахунок пенсії, що узгоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробленого у постанові від 08.02.2024 по справі №500/1216/23.

З цих підстав в задоволенні позову просив відмовити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області своїм правом на подання відзиву не скористались.

У зв`язку з наведеним, суд, керуючись вимогами частини шостої статті 162 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду даного спору за наявними у справі матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, як одержувач пенсії по віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) з 05.01.2024.

12.03.2024 та 21.03.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області, за місцем свого проживання, із заявами щодо зарахування періоду роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 включно на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимирській дитячій музичній школі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788), нарахування та виплати грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Рішеннями ГУ ПФУ в Сумській області від 19.03.2024 №87 та ГУ ПФУ у Вінницькій області від 28.03.2024 №87, які за принципом екстериторіальності розглянули вказані вище заяви позивача, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні такої грошової допомоги у зв`язку відсутністю необхідного стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону №1788-XII; наявність відповідного страхового стажу на таких посадах, зокрема, 30 років для жінок; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, слугувала відсутність у неї необхідного стажу роботи на посадах в закладах та установах державної або комунальної форми власності, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону №1788-XII.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 19.03.2024 №87 та ГУ ПФУ у Вінницькій області від 28.03.2024 №87 щодо відмови позивачу у призначенні грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З трудової книжки ОСОБА_1 від 20.09.1984 серії НОМЕР_2 (а. с. 15) та копії довідки Володимирської дитячої музичної школи від 21.03.2024 №24 (а. с. 16), слідує, що 16.08.1988 позивача прийнято на посаду викладача по класу народних інструментів Володимир-Волинської дитячої музичної школи, де працював до 05.01.2024 (момент призначення пенсії) та працює по даний час.

Отже, наявними у справі доказами підтверджується стаж роботи позивача в навчальному закладі позашкільної освіти на посаді викладача 01.01.1992 по 04.01.2024, а з 05.01.2024 йому призначена пенсія за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Як встановлено пунктом 5 Порядку №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (пункти 6, 7 Порядку №1191).

Як передбачено пунктом «е» статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про освіту» складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Положеннями статті 12 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Відповідно пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433, мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо належать до позашкільних навчальних закладів.

До Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, віднесено посаду директора, викладача.

До Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, віднесено, зокрема, заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років: у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Проте, дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2 дія Постанови №909 від 04.11.1993 поширена на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до вказаної постанови.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №233/4308/17 зазначено, що ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. За висновком Великої Палати Верховного Суду викладач школи мистецтв є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, тому стаж роботи на відповідній посаді повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимирській дитячій музичній школі з 01.01.1992 по 04.01.2024 повинен повністю бути зарахованим до його спеціального стажу у розумінні пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Окремо суд звертає увагу на те, що у період з 01.01.1992 по 04.01.2024 (на момент призначення пенсії позивачу) посада позивача не змінювалась - викладач дитячої музичної школи, що відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII з підстав наведених вище давали право на пенсію за вислугу років та повинні були бути зараховані до спеціального стажу, чого відповідачами зроблено не було.

З урахуванням всіх встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про протиправність рішень ГУ ПФУ в Сумській області від 19.03.2024 №87 та ГУ ПФУ у Вінницькій області від 28.03.2024 №87, з огляду на що такі рішення слід визнати протиправними та скасувати.

Водночас суд зазначає, що відмова органу Пенсійного фонду в призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій була оформлена рішеннями ГУ ПФУ в Сумській області та рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області, яким суд надав правову оцінку.

У такому випадку саме рішення є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, яке необхідно визнати протиправним та скасувати. Суд зазначає, що визнання протиправними та скасування рішень органу Пенсійного фонду не потребує визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Сумській області та рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови в призначенні спірної одноразової допомоги.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачами - ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ у Вінницькій області не доведено правомірності прийнятих рішень про відмову позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заяви позивача про призначення спірної грошової допомоги розглянуті за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ у Вінницькій області та за результатом їх розгляду прийняті спірні рішення.

Суд зауважує, що відповідачами у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати період роботи позивача з 01.01.1992 по 04.01.2024 на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимир-Волинській дитячій музичній школі, Володимирській дитячій музичній школі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII є саме ГУ ПФУ в Сумській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув вперше заяву ОСОБА_1 від 12.03.2024 про призначення спірної грошової допомоги та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні грошової допомоги, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На даний час одноразова грошова допомога, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу не призначена та у суду наразі відсутні підстави вважати, що після призначення ГУ ПФУ в Сумській області такої грошової допомоги, ГУ ПФУ у Волинській області, де позивач перебуває на обліку за місцем свого проживання, буде ухилятися від її виплати.

З огляду викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області як передчасної.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, вважає за необхідне позов задовольнити частково шляхом визнання протиправними та скасування рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 19.03.2024 №87 та рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 28.03.2024 №87 про відмову у призначенні позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області (управління, яке вперше розглядало заяву позивача від 12.03.2024) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, зарахувавши період роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимир-Волинській дитячій музичній школі, Володимирській дитячій музичній школі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII та про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідачів про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії та в зобов`язальній частині вимог щодо ГУ ПФУ у Волинській області.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішеннями ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ у Вінницькій області, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ у Вінницькій області судовий збір по 1211,20 грн з кожного, сплачений квитанціями від 30.04.2024 № (а. с. 9) та від 20.06.2024 №0.0..1 (а. с. 35).

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області (40009, Сумська область, місто Суми, вулиця Степана Бандери, 43, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Зодчих, 22, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 19.03.2024 №87 про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.03.2024 №87 про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 01.01.1992 по 04.01.2024 на посаді викладача по класу народних інструментів у Володимир-Волинській дитячій музичній школі, Володимирській дитячій музичній школі до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський