Справа № 300/3481/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2024 р. справа № 300/3481/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
при секретарі Кузенко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Кузенко Н.І.,
представника позивача Чаплінської О.В.,
представників відповідача Бабій Т.С., Гавадзина М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Карпатського національного природного парку до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.01.2024 за №№ 000/959/0408, 000/961/0408, 000/962/0408, 000/964/0408,
Карпатський національний природний парк (надалі, також позивач, Парк, КНПП, Карпастький НПП) 02.01.2023 звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ДПС в івано-Франківській області), згідно якого просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.01.2024 за №№ 000/959/0408, 000/961/0408, 000/962/0408, 000/964/0408.
Ухвалою Івано-Франківського окруженого адміністративного суду від 08.05.2024 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України), судовий розгляд справи призначено на 29.05.2024 о 10:00 год (а.с.89-90).
24.05.2024 позивач скерував суду клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (а.с.94-97).
24.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує на те, що за результатми проведення камеральної перервірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання із земельного податку, встановлено порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань із земельного податку, самостійно визначених платником у поданих податкових деклараціях, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 ПК України. Представник відповідача зауважує, що будь-яких заяв про неможливість своєчасного виконання податкових обов`язків до контролюючого органу не надходило. Додатково вказав, що відсутінсть бюджетних асигнувань на оплату земельного не є підставою для звільнення від сплати податку. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.109-113).
Судове засідання призначене на 29.05.2024 о 10:30 год не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Главача І.А. у щорічній відпустці.
Позивач 30.05.2024 скористався правом подання відповіді на відзив, згідно змісту якого вважає, що заперечення відповідача викладені у відзиві є необґрунтованими та безпідставними, а тому просить позов задоволити в повному обсязі. Представник позивача заперчеує щодо надсилання копії податкового повідомлення-рішення №000/962/0408, позаяк контролюючим органом порушено процедури складання та надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Крім того, представник позивача наголосила, що здійснення будь-яких видатків з державного бюджету без встановлення у Державному бюджеті України бюджетних призначень, без затвердженого головним розпорядником кошторису є неможливим. Так, неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем подактових накладних, відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку. Позивач переконаний, що у його діях відсутній обов`язковий елемент складу податкового правопорушення вина. В свою чергу, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушеня , обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій (а.с.125-130).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі №300/3481/24 перебував у щорічній відпустці з 07.06.2024 по 27.06.2024 згідно наказу від 27.05.2024 №87-В (а.с.146).
В судовому засіданні 03.07.2024, протокольною ухвалою суд на місці ухвалив в задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи відмовити (а.с.147-148).
В судове засідання по розгляду даної адмінінстратвиної справи №300/3481/24 сторони, повідомлені про розгляд справи належним чином, не з`явились. Від представнка відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась (а.с.159).
В судовому засіданні 31.07.2024 оголошено перерву для надання сторонам часу на подання додаткових письмових доказів та пояснень по суті спору (а.с.164-165).
12.08.2024 канцелярією суду зареєстровано додаткові письмові пояснення відповідача, в яких представник наполягає, що дефект (технічна описка) у податковому повідомленні-рішенні №00/962/0408 не є самостійною та достатньою підставою для визання таког опротиправним (а.с.170-175).
В судовому засіданні 14.08.2024 представники сторін наполягали на своїх правових позиціях, викладених в позові, відзиві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Положення про Карпатський національний природний парк затвердженого Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №99 від 31.08.2020 року "Карпатський національний природний парк створений відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1980№ 376, є територією природно-заповідного Фонду загальнодержавного значення.
Парк розташований на північно-східних схилах Українських Карпат і охоплює територію в межах абсолютних висот 500-2063 м північніше вододілу Чорногірського хребта до м. Яремче, вздовж ріки Прут і західних приток Чорного Черемоша. Протяжність Парку з північного заходу на південний схід складає 55 км, а з заходу на схід - 20 км.
Парк с бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно- освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного Фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.
Парк є юридичною особою, має самостійний бапанс, рахунки у відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету. Парк мас печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, штампи та офіційну емблему, що реєструються в установленому порядку, та бланки.
Парк віднесено до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі - Міндовкілля)".
Дані камеральної перевірки свідчать про наявність КНПП згідно з п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України факту погашення податкового боргу зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтвердженого відповідним документом, а відповідно дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату плаником самостійно визначених сум грошових зобов`язань за платежами:
Отже, в ході проведення камеральної перевірки встановлего порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань із земельного податку, самостійно визначених платником у поданих податкових деклараціях (а.с.45-62), чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.
На підставі означеного акта перевірки Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.01.2024 за №№ 000/959/0408, 000/961/0408,000/962/0408, 000/964/0408 (а.с.9-18).
07.02.2024 Парком подани на адресу ДПС України скаргу в адміністративному порядку №104, №106 та №105 від 07.02.2024 (а.с.25-28, 29-30, 31-34) на податкові повідомлення-рішення від 12.01.2024 №000/959/0408, №000/961/0408 та №000/964/0408 відповідно за результатми розгляду яких, рішеннями ДПС України від 04.04.2024 перелічені скарги залишено без задоволення, а спірні ППР без змін (а.с. 37-38, 39-40, 41-42).
Листом від 19.02.2024 №1677/6/09-19-04-08-06 ГУ ДПС в Івано-Франківській області напарвлено засвідчену копію податкового повідомлення-рішення з виправленим реємтраційним номером №000/962/0408 (замість допущеної технічної описки та зазначення №000/961/0408) (а.с.13).
06.03.2024 Парком направлено на адресу ДПС України клопотання №191 від 06.03.2024 про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку та скаргу №190 від 06.03.2024 на податкове повідомлення-рішення №000/962/0408 від 12.01.2024 (а.с.43, 35-36).
Рішенням ДПС України від 28.03.2024 скаргу №190 від 06.03.2024 на податкове повідомлення-рішення №000/962/0408 від 12.01.2024 залишено без розгляду, а скарга повернута (а.с.44).

Не погодившись з правомірністю податкових повідомлень-рішень №№ 000/959/0408, 000/961/0408, 000/962/0408, 000/964/0408, Карпатський національний природний парк звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд їх скасувати.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Згідно з підпунктами 4.1.2 та 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі, також - ПК України), податкове законодавство України ґрунтується на, зокрема, таких принципах: рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п.75.1 ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника, а тому перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Як встановлпено судом, відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання із земельного податку, за результатами якої складено акт від 18.12.2023 № 15774/09-19-04-08-15/05509323 (а.с.19-24).

В ході проведення камеральної перевірки встановлено порушення граничних термінів сплати податкових зобов`язань із земельного податку, самостійно визначених платником у поданих податкових деклараціях, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 ПК України.

Представником позивача у судовому засіданні визнається несвоєчасна пслата земелнього податку, у зв;язку з незалежних від Парку обставин (незабезпечення фінасування).

Кожний встановлений контролюючим органом факт несплати податку є податковим правопорушенням.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строках та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 статті 31 Податкового кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пунктом 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений законом строк узгоджене грошове зобов`язання визнається сумою податкового боргу платника податків. За несплату або несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми податкового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу на умовах визначених податковим законодавством. Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених п. 124.1 ст. 124 ПК України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Так, Кошторис та План асигнувань загального фонду бюджету на 2023 рік КНПП затверджений Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України 17.01.2023.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, до 20.02.2023 Парком подано податкові декларації з плати за землю з юридичних осіб згідно яких були задекларовані суми податкового зобов`язання.

Воднораз, згідно листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України "Про земельний податок" №11/11-01/211-23 від 14.02.2023 доведено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України державна бюджетна політика орієнтована на забезпечення ключових потреб Сил оборони, забезпечення обороноздатності країни та реалізації заходів захисту безпеки населення. Відповідно до цього, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" за бюджетною програмою "Збереження природно-заповідного фонду" (КПКВК 2701160) видатки па сплату земельного податку передбачені на рівні 2022 року.

Надалі, листом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України "Про доведення змін до річного та помісячного обсягів видатків загального фонду державного бюджету на 2023 рік" №25/3-18/3012-23 від 28.02.2023 надіслано зміни до обсягів видатків загального та спеціального фондів державного бюджету на 2023 рік за повною економічною класифікацією на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, Карпатському національному природному парку 2701160 "Збереження природно- заповідного фонду" встановити видатки за КЕКВ:2800 (інші видатки) суму земельного податку в розмірі 21 997,8 тис. грн на рік, що становить 55,48% від нарахованої річної суми земельного податку по установі (39 647,3 тис. грн) та просило терміново до 03.03.2023 подати на завтердження, підписані кервіником та головним бухгалтером установи, довідки про зміни до кошторису, плану асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загальног офонду бюджету на 2023 рік за формами затвердженими наказом Мінінстерств афінансів України від 28.01.2002 №57 "Про завтердження документів, що застосовуються в процесі виконаня бюджету" із змінами разом із розрахунком (а.с. 64).

КНПП листом №156 від 02.03.2023 надав на затвердження документацію щодо змін до кошторису на 2023 рік по загальному фонду за бюджетною програмою "Збереження природно-заповідного фонду" (КПКВК 2701160), який затверджено Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України 15.03.2023 року за №18 (а.с.65-73).

Лише після затвердження вказаних довідок, на рахунки відкриті в органах ДКСУ надійшло фінансування відповідної бюджетної програми, що дало можливість позивачу 24.03.2023 здійснити сплату податку за землю.

Разом з тим, будь-яких заяв про неможливість своєчасного виконання податкових обов`язків до контролюючого органу не надходило.

Крім того, суд зауважує, що доводи позивача про відсутність бюджетних асигнувань на оплату земельного податку не заслуговують на увагу, оскільки відсутність фінансування не є підставою для звільнення від сплати податку.

У постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а Верховним Судом зазначено, що "умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Затримка сплати узгоджених податкових зобов`язань при обізнаності про їх обов`язкову сплату та за наявності обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання визначається як протиправна дія платника податків. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених для платника податків".

З огляду на зазначене, можна дійти вірного висновку, про відсутність порушень суб`єктом владних повноважень при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень, а тому, рішення контролюючого органу є правомірними та не підлягають скасуванню.

Стосовно факту помилкового відображення реєстраційного номера податкового повідомлення-рішення від 12.01.2024 № 000/961/0408 про застосування штрафних санкцій на суму 57194,37 грн за несвоєчасну сплату земельного податку по Ворохтянськй ТГ, суд зазначає таке.

Як зазаначено вище судом, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені ПК України, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені ПК України.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як встановлено судом вище та підтверджується матеріалами справи, позивачу листом від 19.02.2024 № 1677/6/09-19-04-08-06 направлено засвідчену копію податкового повідомлення-рішення з виправленим реєстраційним номером № 000/962/0408.

Отже, у податковому повідомленні-рішенні від 12.01.2024р. ГУ ДПС допустило технічну описку в одній із складових реєстраційного номеру (яка фактично і не змінює самої суті рішення контролюючого органу та зафіксованого порушення), а саме: замість № 000/962/0408 вказано № 000/961/0408.

Суд погоджується з позицією відповідача, що вказаний дефект податкового повідомлення-рішення не може бути достатньою підставою для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, оскільки технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Слід також зауважити, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акту, в тому числі і оцінка дій посадових осіб контролюючого органу щодо його складання, виклад у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору про оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Необхідно вказати, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнано судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, від 30.04.2020 у справі №810/384/16, від 17.03.2020 у справі № 808/4140/15, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, у яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/11623/16 суд касаційної інстанції зазначив, що посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної вимоги колегія суддів не бере до уваги та погоджується з судами апеляційної інстанції, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної вимоги не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Зі змісту спірного повідомлення-рішення цілком зрозумілі і фактичні, і правові підстави його прийняття, також правильними є числові значення суми грошового зобов`язання. Помилка у зазначенні реєстраційного номера податкового повідомлення-рішення не порушує прав позивача на час розгляду справи та не є підставою для звільнення платника податків від виконання податкових обов`язків.

Таким чином, посилання позивача на протиправність оскаржуваного акта індивідуальної дії з підстави дефектності не можна визнати об`єктивним, адже окремі дефекти форми рішень контролюючого органу не повинні сприйматись як безумовні підстави для висновку про їх протиправність і, як наслідок, про скасування таких рішень.

Якщо відповідні акти індивідуальної дії прийняті контролюючим органом у межах своєї компетенції та з їх змісту можна чітко встановити зміст цих рішень (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), такі рішення можуть бути визнані судом правомірними навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів їх форми.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) N 303-A, пункт 29).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд виснував, що позовні вимоги Карпатського національного природного парку задоволенню не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасникам справи рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Карпатський національний природний парк (, вул. Василя Стуса, 6, м. Яремче, Івано-Франківська обл., 78501);

відповідач Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 19 серпня 2024 р.