Справа № 200/5744/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року справа №200/5744/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 200/5744/23 (головуючий І інстанції Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у неподанні на розгляд комісії Військової частини НОМЕР_2 документів стосовно ОСОБА_1 , які є підставою для надання статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 внести зміни у пункт 1.1. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03 лютого 2023 року №34 доповнивши його змістом про неотримання ОСОБА_1 додаткової відпустки учасника бойових дій за 2022 рік та компенсації замість неї.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року відмовлено у задоволені позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги щодо права на пільги учасника бойових дій з 26 грудня 2022 року, у тому числі із правом суду обрати інший спосіб захисту права (якщо суд такий спосіб визнає необхідними або можливим), зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни у п. 1.1. наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 лютого 2023 року № 34 доповнивши його змістом про неотримання ОСОБА_1 додаткової відпустки учасника бойових дій за 2022 рік та компенсації замість неї.

Зазначає, що предмет спору визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413(в редакції від 25 жовтня 2022 року), якою чітко передбачено механізм зобов`язального характеру для подання командуванням військової частини НОМЕР_1 документів, які надають право на отримання статусу учасника бойових дій, а саме: командиром - місячний строк та в послідуючому комісії - місячний строк, тобто 2 (два) місяці. Враховуючи, що відлік терміну оформлення посвідчення починається з 26 жовтня 2022 року (на наступний день набрання чинності змін до постанови КМУ №413), то за умови виконання встановленого механізму він повинен був отримати посвідчення учасника бойових дій(а отже і право на пільги) - 26 грудня 2022 року.

Бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 (неподання документів до комісії) стала причиною видачі посвідчення лише 30 серпня 2023 року, а отже і порушення права на пільги у 2022 році.

Скаржник не погоджується з тим, що комісія Військової частини НОМЕР_2 створена лише 02 грудня 2022 року, а тому стверджувати про те, що відповідач мав подати пакет документів щодо позивача після 25 жовтня 2022 року до комісії Військової частини НОМЕР_2 є безпідставними, оскільки командир військової частини НОМЕР_1 зобов`язаний був подати (але не подав) документи до діючої станом на 25 жовтня 2022 року комісії з розгляду питань надання статусу УБД, яка була створена наказом Міністерства оборони України від 16 квітня 2020 року № 122.

За умови справедливого розгляду справи, суд вправі і повинен був не звертати увагу на номер військової частини НОМЕР_2 , до якої позивач помилково відніс діючу на той момент комісію, а оцінити цей факт як очевидну помилку в позовних вимогах, виправивши її своїм рішенням.

Указаний у довідці військової частини НОМЕР_1 від 02 лютого 2023 року №488 початок безпосередньої участі у заходах оборони України саме з 05 серпня 2022 року, є реальним, об`єктивним та встановленим.

Також, у первинній позовній заяві, користуючись положенням ч. 2 ст. 5 КАС України (право особи обрати будь-який інший спосіб захисту свого права), позивач заявив вимогу, якою просив визнати право ОСОБА_1 на пільги, передбачені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 26 грудня 2022 року.

Однак, суд ухвалою від 13.10.2023 про залишення позовної заяви без руху змусив виключити вказану вимогу з позовної заяви, оскільки заявлена вимога, на думку суду, не відноситься до публічно-правових спорів, у розумінні положень КАС України.

У позові позивач детально обґрунтував, що саме бездіяльність суб`єкта владних повноважень призвела до порушення прав з 26 грудня 2022 року, а тому визнання цього права у спорі із суб`єктом владних повноважень є логічним захистом.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін

В обґрунтування зазначено, зокрема, що відповідно до абзацу 5 пункту 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Постанова № 413), для надання статусу учасника бойових дій особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6.

Відповідно до пункту 8 Постанови № 413 встановлено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Відповідно до Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання ветеранами війни проїзних квитків з 50- відсотковою знижкою їх вартості, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.11.2022 № 369 (далі - Наказ № 369), який набрав чинності 02.12.2022, були утворені комісії, у тому числі військова частина НОМЕР_2 , з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій.

До набрання чинності зазначеного наказу, розпочати дії, передбачені постановою № 413 (направлення документів стосовно Позивача на розгляд відповідній комісії), командиром військової частини НОМЕР_1 було неможливо, оскільки не були визначені відповідні комісії, які розглядають документи та надають статус учасника бойових дій, у підпорядкуванні яких перебувала військова частина НОМЕР_1 .

Таким чином, відповідач доходить до висновку, що відлік терміну для додержання місячного строку на подання командиром військової частини документів на розгляд відповідної комісії наступає саме з 02.12.2022.

Також, відповідно до пункту 17 Наказу № 369, до документів осіб, зазначених у цього пункту, додається згода на збір та обробку персональних даних.

Оскільки нормативно-правовими актами не було встановлено строк отримання статусу учасника бойових дій, відповідач заперечує думку позивача про те, що Урядом було встановлено 2 місячний термін для отримання статусу учасника бойових дій.

На підставі зазначеного, відповідач вважає, що у його діях немає бездіяльності у неподанні на розгляд комісії військової частини НОМЕР_2 документів стосовно Позивача, які є підставою надання статусу учасника бойових дій, оскільки останній до військової частини НОМЕР_1 згоду на збір та обробку персональних даних не надавав, в подальшому був звільнений з військової частини НОМЕР_1 , що унеможливило підготувати визначений пакет документів для подання на розгляд комісії, а його право про самостійне звернення до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Відповідач не порушував.

Оскільки позивач вважається учасником бойових дій 30 серпня 2023 року, право на пільги, передбачені законодавством виникають з 30 серпня 2023, у тому числі право на отримання додаткової відпустки учасника бойових дій.

На підставі зазначеного, право на відпустку учасникам бойових дій за 2022 рік у позивача не було, у зв`язку із чим немає права на компенсацію зазначеної додаткової відпустки.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно до пункту 1.8 витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 липня 2022 року №69 підполковника юстиції ОСОБА_1 , юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , призначеного на посаду наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу) від 10 липня 2022 року №179, зараховано з 18 липня 2022 року до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 19 липня 2022 року та останній вважається таким, що з 18 липня 2022 року прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з відповідним посадовим окладом.

Згідно із пунктом 3.1 витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 лютого 2023 року №34 підполковника юстиції ОСОБА_1 , юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 27 січня 2023 року №25 на посаду юрисконсульта юридичної служби Військової частини НОМЕР_3 , вважається таким, що здав справи та посаду і вибув до нового місця служби у місто Харків.

З 03 лютого 2023 року позивач виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення, з котлового забезпечення 04 лютого 2023 року.

Згідно із довідкою від 02 лютого 2023 року №488 командира Військової частини НОМЕР_4 позивач в період з 05 серпня 2022 року по 03 лютого 2023 року брав безпосередню участь у заходах оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Покровському районі, м. Покровськ та у Харківській області, Борівського району, с. Дружелюбівка.

02 лютого 2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку №491, у відповідності до якої підполковник юстиції ОСОБА_1 перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 18 липня 2022 року по 03 лютого 2023 року.

Відповідно до копії посвідчення серія НОМЕР_5 від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Посвідчення видане позивачу Військовою частиною НОМЕР_2 .

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача був позбавлений права на отримання статусу учасника бойових дій у 2022 році.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірним питанням є правомірність бездіяльності відповідача у неподанні на розгляд комісії Військової частини НОМЕР_2 документів стосовно позивача, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, та не внесення змін у пункт 1.1. наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03 лютого 2023 року №34 щодо неотримання позивачем додаткової відпустки учасника бойових дій за 2022 рік та компенсації замість неї.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до преамбули Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №3551-XII), цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 5 Закону №3551-XII визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час*.

* Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 19 частиною 1 статті 6 Закону України №3551-XII (із змінами, внесеними згідно із Законами № 2121-IX від 15.03.2022, № 2217-IX від 21.04.2022), військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України;

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено відповідний Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі Порядок № 413) у редакції Постанови КМ № 1193 від 21.10.2022.

Колегія суддів зазначає, що з прийняттям Постанови КМ № 1193 від 21.10.2022, яка набрала чинності 25.10.2022, було внесено зміни то вищезазначеної постанови від 20.08.2014 № 413, якими розширено перелік осіб яким надається відповідний статус та впроваджено документи які є підставою для його набуття.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №413 (у редакції Постанови КМ № 1193 від 21.10.2022), статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з пунктом 2-1 Порядку №413 (у редакції Постанови КМ № 1193 від 21.10.2022), статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали поранення, контузії, каліцтва.

Відповідно до пункту 4 Порядку №413 (у редакції Постанови КМ № 1193 від 21.10.2022), підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зокрема: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

До зазначених документів особи, зазначені в абзаці десятому цього пункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.

Пункт 6 Порядку №413 (у редакції Постанови КМ № 1193 від 21.10.2022), для надання статусу учасника бойових дій :

Особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк з дня участі у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання поранення, контузії, каліцтва зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, особами, зазначеними в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, або командирами добровольчих формувань, у складі яких такі особи брали участь в антитерористичній операції, та в разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про надання (відмову в наданні) статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії чи осіб, які звернулися до міжвідомчої комісії.

За п. 8 Порядку №413, у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах 2 і 3 пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Також, Додатком 6 до Порядку №413 (у редакції Постанови КМ № 1193 від 21.10.2022), запроваджено та затверджено форму Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Суд зауважує, що згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначено у пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Відтак, на позивача розповсюджується вимоги Порядку № 413 після внесення змін, тобто, з 25.10.2022.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року справа № 809/891/17.

Отже, на осіб з числа тих, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, розповсюджується право на отримання відповідно статусу учасника бойових дій за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів.

Так, як вірно зазначено судом першої інстанції, з 21 березня 2022 року особи, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України є учасниками бойових дій, з 25 жовтня 2022 року Порядком №413 внесено зміни до відповідного порядку надання таким особами посвідчення учасника бойових дій та врегульовано підстави для отримання ними статусу учасника бойових дій.

При цьому, за положенням пункт 6 Порядку №413 після внесення змін Постановою КМ № 1193 від 21.10.2022, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) у місячний строк з дня участі у виконанні бойових (службових) завдань зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1, 3 Наказу Міністерства оборони України 10 листопада 2022 року № 369, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21 листопада 2022 року за №1441/38777 та набув чинності 02 грудня 2022 року, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанов Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», від 08 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», від 13 січня 1995 року № 16 «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», від 26 квітня 1996 року № 458 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», від 20 серпня 2014 року № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», від 10 липня 2019 року № 604 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, яких визнано борцями за незалежність України у XX столітті», від 03 березня 2020 року № 203 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які виконували бойове (службове) завдання із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з військовими формуваннями інших держав і незаконними збройними формуваннями», затверджено: Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років; Інструкцію про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання ветеранами війни проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості. Визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства оборони України від 16 квітня 2020 року № 122 «Про затвердження Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 24 квітня 2020 року за № 379/34662.

Відповідно до пункту 10 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років №369 (далі-Положення №369), на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається розгляд питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» осіб із числа:

військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять (проходили) військову службу у командуваннях видів Збройних Сил України, органах військового управління (крім оперативних командувань та військових частин, їм підпорядкованих), з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях, підпорядкованих командуванням видів Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 12 Положення №369 на Комісії військових частин А1155, А5725, А5833, А5509, А5617 покладається розгляд питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту осіб із числа військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять (проходили) військову службу в військових частинах НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_2 та військових частинах, їм підпорядкованих.

Отже, з 02 грудня 2022 року Комісія військової частини НОМЕР_2 розглядає питання про визнання учасниками бойових дій із числа військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять (проходили) військову службу в військових частинах НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_2 та військових частинах, їм підпорядкованих.

Колегія суддів зазначає, що у період до 02 грудня 2022 року, діяв наказ Міністерства оборони України від 16 квітня 2020 року №122 Про затвердження Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків "Ветеран війни - учасник бойових дій" та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості, яким затверджено, зокрема, Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.

Положенням №122 було створено 3 комісії (комісія Міністерства оборони України, комісія Генерального штабу Збройних Сил України, комісія адміністрації ДССТ.

Так за п. 12 Положення, на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається розгляд питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" осіб із числа: військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у видах Збройних Сил України, органах військового управління (крім оперативних командувань та військових частин, їм підпорядкованих), з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України.

Пунктом 13 Положення було визначено перелік документів на підставі яких комісії приймають рішення про надання особам статусу учасника бойових дій за наявності підстав визначених у зазначеному Положенні для відповідної категорії військовослужбовців.

При цьому, проаналізувавши наведені норми п.13 Положення № 122, колегія суддів зазначає, що вказана норма до внесення змін Постановою КМ № 1193 від 21.10.2022, не містила такої підстав для надання статусу: документ, що підтверджує участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Системний аналіз наведених норм права в контексті конкретних обставин справи дає підстави для такого висновку, що вказане Положення не регулювало порядок подання документів та їх розгляд комісією з підстав участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, які були створені на підставі Положення № 122. Тобто з огляду на зазначене Положення, Комісії не мали повноважень з надання статусу учасника бойових дій з зазначених підстав.

Отже тільки з 02.12.2022 з утворенням Комісії які розглядають документи та приймають рішення щодо надання особам статусу учасника бойових дій з числа осіб які, зокрема, брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, до яких відноситься позивач.

Тобто, до цього часу відповідач був позбавлений можливості подавати відповідні документи до Комісії, з огляду на те, що на Комісії які були утворені відповідно до Положення № 122 повноваження щодо надання особам статусу учасника бойових дій з числа осіб які, зокрема, брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, як вже було вище зазначено не передбачались.

Таким чином в даному випадку, місячний строк для подання документів на розгляд Комісії починає перебіг з 02.12.2022.

Також, з урахуванням викладеного, твердження позивача про бездіяльність відповідача з 26 жовтня 2022 року щодо неподання документів до комісії Військової частини НОМЕР_2 яка була створена відповідно до Положення №369, яке набуло чинності 02 грудня 2022 року є помилковим та ґрунтується на не вірному застосуванні норм права, про що вірно зазначено судом першої інстанції у рішенні.

Отже, помилковим є посилання позивача на те, що Положенням №369 фактично реорганізовано комісії, створені на підставі Положення №122, оскільки Положенням №369 безпосередньо утворено нові комісії, серед яких і комісія Військової частини НОМЕР_2 , бездіяльність відповідача щодо неподання документів до якої, оскаржується позивачем.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач за положенням п. 8 Порядку №413, у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, міг самостійно звернутися до відповідної комісії. Разом з цим позивач не наводить обґрунтованих підстав які свідчать про неможливість самостійно звернутись до комісії.

Крім того суд зазначає, що саме з дати отримання довідки (2 лютого 2023 рік) у позивача виникає право на отримання статусу учасника бойових, у розумінні п.6 Порядку №413 довідка від 02 лютого 2023 року №488 командира Військової частини НОМЕР_4 та документи, передбачені абзацом 10 або 1 пункту 4 Порядку є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій. Отже, саме з дати отримання вказаної довідки у позивача виникає право на отримання статусу учасника бойових.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що в даному випадку відсутня бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у неподанні на розгляд комісії Військової частини НОМЕР_2 документів стосовно ОСОБА_1 , які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, після 25 жовтня 2022 року.

З огляду на викладене суд зазначає, що в даному випадку з огляду на обставини справи та зазначені норми права, відповідач не допустив протиправної бездіяльності та його дії відповідали вимогам діючого законодавства та не спричинили порушення прав позивача на отримання додаткової відпустки або компенсації як учасника бойових дій за 2022 рік, пов`язаних з наданням такого статусу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що рішення суду у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи скарги їх не спростовують.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд встановив правильно обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 200/5744/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 200/5744/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 14 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

А.В. Гайдар