Справа № 600/5975/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/5975/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Марусяк Віталій Степанович до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Марусяк Віталій Степанович до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідач), з такими позовними вимогами:

визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5960-56 від 02.06.2021, згідно якої ОСОБА_1 нараховано заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 60110,73 грн, з яких недоїмка 47482,71 грн, штраф 12268,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач не погоджується із вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5960-56 від 02.06.2021, посилаючись на те, що у відповідача не було правових підстав для її прийняття, оскільки документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , яка була проведена в період з 23.07.2019 по 29.07.2019 була визнана рішенням суду незаконною, то відповідно і акт перевірки і рішення податкового органу прийняті на підставі такого акту є протиправними. Окрім цього, представник позивача вказував, що відповідачем порушено строки прийняття оскаржуваної вимоги.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позову заяву, в якому вказував, що Головне управління ДПС у Чернівецькій області при винесенні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2021р. №Ф-5960-56, діяло обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання вимоги протиправною та її скасування відсутні.

Зважаючи на зазначене, відповідач вважає, що оскаржувана позивачем вимога про сплату боргу (недоїмки) є такою, що прийнята із дотриманням норм законодавства.

Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 26.07.2016 зареєстрована як фізична особа-підприємець та цього ж дня взято на облік в контролюючому органі, за адресою: АДРЕСА_1 . З 28.02.2017 припинено її підприємницьку діяльність, але не знято з обліку (а.с.46-47).

02.06.2021 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5960-56 У, якою повідомлено позивача про наявність станом на 31.05.2021 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальну суму 60110,73 грн, у тому числі недоїмки - 47482,71 грн та штраф 12628,02 грн (а.с. 21).

Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - №2464-VI).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 2 статті 2 Закону №2464-VI визначено, що виключно цим Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 1, 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці" та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п. 1-2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449) до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити їх у звітності, що подається платником до податкових органів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій (п. 3 розділу VI Інструкції №449).

Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Положеннями п. 4 Розділу VI Інструкції №449 передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Згідно вимог п. 5 розділу VI Інструкції №449 протягом 10 календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком податкового органу суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними інформаційної системи контролюючого органу за позивачем, станом на 31.05.2021, рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 60110,73 грн. Зазначене й стало підставою для винесення Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5960-56 від 02.06.2021.

Тобто, вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску визначена контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, у зв`язку із збільшенням суми боргу позивача, що відповідає положенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно матеріалів справи, зазначена заборгованість є узгодженою, доказів сплати заборгованості у матеріалах справи відсутні, а тому суд зазначає, що винесення відповідачем такої вимоги відповідає встановленому законом порядку та обумовлене виключно наявністю несплачених позивачем сум єдиного внеску.

Стосовно тверджень позивача про незаконність оскаржуваної вимоги та відсутність у податкового органу правових підстав для її прийняття, посилаючись на те, що документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , яка була проведена в період з 23.07.2019 по 29.07.2019 визнана рішенням суду незаконною, а тому акт перевірки і рішення податкового органу прийняті на підставі такого акту є протиправними, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в період з 23.07.2019 по 29.07.2019 Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.07.2016 по 28.02.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове страхування за період з 26.07.2016 по 28.02.2017, за результатами якої складено акт №157/24-13-13-04-19/ та винесено податкові повідомлення рішення, які, як свідчать матеріали справи, були предметом оскарження по справі №600/397/20-а.

Окрім цього, як встановлено судом, 30.10.2019 позивач, не погодившись із прийнятими щодо неї податковими повідомленнями-рішеннями, направила скаргу до ДПС України.

Згідно рішення №11669/6/99-00-08-06-01 від 03.12.2019 ДПС України вирішила вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.10.2019 №0- скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення, рішення про застосування штрафних санкцій від 03.10.2019 № ГУ ДПС у Чернівецькій області залишено без змін, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано ГУ ДПС у Чернівецькій області сформувати нову вимогу. Рішенням ДПС України від 24.12.2019 №14321/6/99-00-08-05-04 вирішено залишити без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області від 03.10.2019 №, №001311,1304, №001341304, а скаргу ФОП ОСОБА_1 у цій частині - без задоволення.

Так, згідно системи "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №600/397/20-а позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Р ГУ ДПС у Чернівецькій області від 03.10.2019 №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем додаток на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 163206,05 грн, з яких 130564,84 грн за податковими зобов`язаннями, 32641,21 грн за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення форми Р ГУ ДПС у Чернівецькій області від 03.10.2019 №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 13600,00 грн, з яких 10880,00грн за податковими зобов`язаннями, 2720,20 грн за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення форми ПС ГУ ДПС у Чернівецькій області від 03.10.2019 №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові санкції) у розмірі 510,00 грн.

Під час судового розгляду справи №600/397/20-а, судом встановлено порушення податковим органом процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності фізичної особи ОСОБА_1 .

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що у зв`язку із порушенням процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності, рішення прийняті за результатами такої перевірки та на підставі акту про результати такої перевірки є протиправними.

Натомість, суд зазначає та звертає увагу позивача на те, що 27.01.2020 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки від 05.08.2019 №157/24-13-13-04-19/, рішення ДПС України від 03.12.2019 №11669/6/99-00-08-06-01 про результати розгляду скарги, яким ГУ ДПС у Чернівецькій області зобов`язано сформувати нову вимогу, винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27.01.2020, згідно якої станом на 27.01.2020 загальна сума боргу платника єдиного внеску становить 47482,70 грн.

Тобто, на підставі, зокрема, акта документальної перевірки від 05.08.2019 №157/24-13-13-04-19/, податковим органом прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27.01.2020.

В той час, як оскаржувана позивачем вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5960-56 У від 02.06.2021 сформована на підставі даних інформаційної системи податкових органів, а не на підставі акту про результати документальної перевірки від 05.08.2019 №157/24-13-13-04-19/, як зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог.

Таким чином, зазначені вище доводи позивача є помилковими та не беруться судом до уваги.

Щодо порушення, на думку позивача, відповідачем, визначеного абз. 2 п. 3 розділу VI Інструкції №449, строку прийняття оскаржуваної вимоги, суд зазначає наступне.

Приписами п. 3 Розділу VI Інструкції №449 (у редакції чинній на час сформування оскаржуваної вимоги) визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абз. 2 цього пункту, у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Як зазначалось судом вище, оскаржувана вимога сформована на підставі даних інформаційної системи податкових органів, згідно яких станом на 31.05.2021 за позивачем рахується заборгованість на суму 60110,73 грн.

Отже, виявивши станом на 31.05.2021 заборгованості по несплаті позивачем недоїмки та штрафу, відповідачем протягом двох днів сформовано оскаржувану позивачем вимогу.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що відповідачем строк прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5960-56 від 02.06.2021 не порушено.

Безпідставними й такими, що не заслуговують на увагу є посилання позивача на не надсилання їй оскаржуваної вимоги.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5960-56 від 02.06.2021 надсилалась податковим органом на адресу позивача.

Водночас, оскаржувана вимога повернулась на адресу відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5 ст . 42 ПК України).

Таким чином, підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що приймаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5960-56 від 02.06.2021, Головне управління ДПС у Чернівецькій області діяло правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Решта доводів та заперечень учасників справи не спростовують наведених вище висновків суду.

Перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов до висновку, що при його прийнятті відповідач діяв на підставі закону, який регулює спірні відносини, тобто з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем надано суду належні і допустимі у розумінні статей 73-74 КАС України докази, які підтверджують правомірність оскаржуваного позивачем рішення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для їх розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Марусяк Віталій Степанович до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, - відмовити.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв майдану, 200А, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш