Справа № 520/14105/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 р. №520/14105/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.03.2024 за номером №000/14167/2405-2030, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку за 2019 рік щодо земельної ділянки :01:008:0115 у розмірі 117896,72 грн.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.03.2024 за номером №000/14169/2405-2030, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку за 2020 рік щодо земельної ділянки :01:008:0115 у розмірі 151945,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що податкові повідомлення рішення, якими визначено податкові зобов`язання з земельного податку за 2019 та 2020 роки, винесені поза межами строків визначення податкового зобов`язання із земельного податку, передбачених п. 286.5 ст. 286 ПК України, та підлягають скасуванню. Позивач вважає, що строк визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2019 рік сплинув 01.07.2022 року, а строк визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2020 рік сплинув 01.07.2023 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду року від 29.05.2024 по справі відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. Зазначає, що перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи» було зупинено в період з 18.03.2020 по 16.03.2022, в зв`язку з дією карантину, та з 17.03.2022 по 31.07.2023, в зв`язку з дією правового режиму воєнного стану. Тобто, узагальнено вищезазначене свідчить, що перебіг строків давності, передбачених ст. 102 Кодексу, зупинено з 18.03.2020 по 31.07.2023 року (включно), у зв`язку з чим з 01.08.2023 року перебіг строку відновився. Тобто з 01.08.2023 для платників податків та контролюючих органів відновлено перебіг строків, визначених ПК України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Отже, нарахування фізичним особам сум плати за землю, яке проводиться контролюючими органами, може бути нараховане за податкові (звітні) періоди (роки) протягом 1095 календарних днів, з урахуванням періоду зупинення такого строку давності з 18 березня 2020 року по 31 липня 2023 року включно. Таким чином, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято ГУ ДПС з урахуванням норм чинного законодавства, а саме в межах строку давності, визначеного пунктом 102.1 статті 102 ПК України.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в контролюючому органі, як платник земельного податку з фізичних осіб, за земельні ділянки, які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0771 га, кадастровий номер :03:008:0509 та АДРЕСА_3 , загальною площею 0,1483 га, кадастровий номер :01:008:0115.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 0,1483 га, кадастровий номер :01:008:0115 (дата реєстрації речового права 14.05.2016), що підтверджується інформацією, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що узгоджується з вимогами п. 286.1 ст. 286 ПК України, ГУ ДПС винесено:

- податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») від 19.03.2024 № 000/14167/2405-2030 про визначення суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 117896,72 грн за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,1483 га, кадастровий номер :01:008:0115;

- податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») від 19.03.2024 № 000/14169/2405-2030 про визначення суми податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в розмірі 151945,78 грн за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,1483 га, кадастровий номер :01:008:0115.

Відповідно до п.1.1. додатку 2 рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 « Про місцеві податки і збори у м. Харкові» (в редакції рішення 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 № 1284/48) ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, становить 1,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Розрахунок суми земельного податку за земельну ділянку площею 1483 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на 2019 рік склав:

117896,72 грн = 7859781 грн * 1,5%, де - 7859781 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2019, - 1,5% - ставка земельного податку.

Розрахунок суми земельного податку за земельну ділянку площею 1483 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на 2020 рік склав:

151945,78 грн = 10129718,83 грн * 1,5%, де - 10129718,83 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2020, - 1,5% - ставка земельного податку.

Не погодившись з податковими повідомленнями- рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За визначеннями, наведеними у пункті 14.1 статті 14 ПК України:Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147).

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу) (пп. 14.1.72).

Згідно зі статтею 269 ПК України платниками плати за землю є:

269.1.1 платники земельного податку:

269.1.1.1 власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);

269.1.1.2 землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування;

269.1.2. платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до п. 270.1. ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є: 270.1.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності; 270.1.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності; 270.1.1.3. земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; 270.1.2. об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Згідно з п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: 271.1.1. нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2. площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено. База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.

Статтею 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);

е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з п. 286.5. ст. 285 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

У п. 287.1. статті 287 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно з п. 287.2. статті 287 ПК України облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5. статті 287 ПК України).

Суд зазначає, що обов`язок із сплати земельного податку пов`язується для особи саме із виникненням права власності або користування земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення контролюючим органом строків винесення та надсилання платнику податкових повідомлень-рішень, оскільки до 1 липня поточного року податкові иовідомлення-рішення про визначення сум земельного податку за 2019, 2020 рік позивачу не надсилались.

Перевіряючи обґрунтованість вказаних доводів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 286.5 зазначеної статті нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 ПК України.

Суд зауважує, що пункт 287.10 ст.287 ПК України передбачає, що податкове зобов`язання з земельного податку може бути нараховане за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків , визначених п. 102.1 ст. 102 ПК України.

Згідно з абзацами першим п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ст. 102 ПКУ, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПК України, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки операції відповідно до ст.ст. 39 і 39 прим. 2 ПК України), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 ПК України, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Виходячи з викладеного, з урахуванням строків давності контролюючі органи мають право на нарахування фізичним особам сум земельного податку не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Крім того, слід враховувати, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №533-IX, який набрав чинності 18.03.2020, до ПК України внесено зміни.

Зокрема, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" доповнено пунктами 52-1-52-5. Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (із змінами, внесеними Законом України від 13.05.2020 року № 591-IX, що набрав чинності 29.05.2020 року) на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупинений перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу.

Отже, пункт 52-2 Перехідних положень ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій зупинення перебігу строків давності, передбачених ст. 102 ПК України. Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Цим Законом підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Крім того, Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений і підпунктом 69.9 пункту 69 такого змісту: «для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

В подальшому, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм

на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX (далі Закон № 2120-IX), який набрав чинності 17.03.2022, відповідно до якого дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану.

Законом № 2120-IX запроваджувалась альтернативна норма щодо зупинення перебігу строків п. 102.9. ст. 102 ПК України, згідно якої на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В подальшому прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 № 2260-IX (далі Закон № 2260-IX), що набрав законної сили 27.05.2022 та яким п. 102.9. ст. 102 Податкового кодексу України доповнено словами «крім випадків, передбачених цим Кодексом» та змінено редакцію пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, виклавши його наступним чином: «для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

- дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

- строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;

- строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок".

Відповідно, з набранням 27.05.2022 року чинності Закону № 2260-IX діяло загальне правило п. 102.9. ст. 102 Податкового кодексу України про зупинення перебігу строків згідно ПК України, з якого могли передбачатися виключення, та пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (з наступними змінами та доповненнями), який фактично повторював загальне правило та визначав відповідні конкретні виключення з нього, які не стосувалися перебігу строку нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання з земельного податку фізичних осіб.

Проте, 01.08.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 № 3219-IX (далі Закон № 3219-IX), яким п. 102.9. ст. 102 Податкового кодексу України виключено, а редакцію пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено наступним чином:

«Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім» виключень, які не стосуються перебігу строку нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання з земельного податку фізичних осіб.

Отже, з 01.08.2023 року остаточно скасовано зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, яке було запроваджено в зв`язку з дією правового режиму воєнного стану.

При цьому, необхідно зазначити, що згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27.06.2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який був установлений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

Таким чином, перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи» було зупинено в період з 18.03.2020 по 16.03.2022, в зв`язку з дією карантину, та з 17.03.2022 по 31.07.2023, в зв`язку з дією правового режиму воєнного стану.

Тобто, узагальнено вищезазначене свідчить, що перебіг строків давності, передбачених ст. 102 Кодексу, зупинено з 18.03.2020 по 31.07.2023 року (включно), у зв`язку з чим з 01.08.2023 року перебіг строку відновився.

Тобто з 01.08.2023 для платників податків та контролюючих органів відновлено перебіг строків, визначених ПК України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, нарахування фізичним особам сум плати за землю, яке проводиться контролюючими органами, може бути нараховане за податкові (звітні) періоди (роки) протягом 1095 календарних днів, з урахуванням періоду зупинення такого строку давності.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені ГУ ДПС у Харківській області у межах строків, визначених положеннями ПК України.

Згідно положень пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Суд зазначає, що позовна заява не містить інших обґрунтувань протиправності прийняття податкових повідомлень-рішеннь, зокрема позивачем не оскаржується розрахунок суми земельного податку за земельну ділянку, а також позивач не вказував на наявність підстав для звільнення від сплати податку.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень- рішень від 19.03.2024 №000/14167/2405-2030, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку за 2019 рік щодо земельної ділянки :01:008:0115 у розмірі 117896,72 грн. та №000/14169/2405-2030, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку за 2020 рік щодо земельної ділянки :01:008:0115 у розмірі 151945,78 грн., діяв на підставі та в межах чинного законодавства України, а отже позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.