Справа № 600/6789/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/6789/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними та скасувати п. 10 рішення Чернівецької міської ради Чернівецької області №1417 від 31.08.2023 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,0600 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у розпорядженні Чернівецької міської ради Чернівецької області, згідно з наявною публічною офіційною інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду Чернівецької області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,0600 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , що знаходиться у розпорядженні Чернівецької міської ради Чернівецької області без порушення норм і вимог діючого законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,0600 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивач зазначає, що відповідачем протиправно прийнято рішення Чернівецької міської ради Чернівецької області №1417 від 31.08.2023 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землевідведення, адже місце розташування об`єкта відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Крім того, позивач вказує, що відповідачем було порушено строк розгляду клопотання. Позивач вважає, що нормативною підставою відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки слугував підпункт 5 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України. Проте, позивач зазначає, що оскаржуване рішення не містить обґрунтування для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, перелік яких визначено ст.118 Земельного кодексу України. Позивач вказує, що відповідачем, на дотримання положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, не надано доказів прийняття спірної відмови саме з підстав визначених вказаною нормою чинного земельного законодавства. Стосовно посилань відповідача на пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України позивач вказує, що вперше заяву про отримання у власність спірної ділянки він звернувся до відповідача 22.01.2021 р., на час звернення якої були відсутні обмеження, зазначені у пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України. За результатами оскарження протиправних дій та рішення відповідача до Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/7668/21 були відновленні порушенні права позивача, що зумовило до повторного звернення до відповідача 19.06.2023 р. Таким чином, позивач вважає, що положення пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Таким чином позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та вказав, що на момент звернення та прийнятого спірного рішення Земельним кодексом України встановлено додаткову заборону щодо, зокрема, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, яка зумовлена встановленням воєнного стану на території України. Також відповідач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №165 визначено зупинити строки надання адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні та поновити зупинені строки у місячний строк після припинення чи скасування воєнного стану на відповідній території України. З вказаних підстав відповідач стверджує, що позивачу було правомірно відмовлено у задоволенні заяви від 19.06.2023 року.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

До матеріалі справи додано договір від 06.07.1989 р. між позивачем та виконавчим комітетом Чернівецької міської ради про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, на підставі рішення №363/13 від 29.12.1988 року. (а.с. 12-13).

Матеріали справи містять проект домоволодіння по АДРЕСА_1 та акт від 09.12.1989 р. про відведення в натурі земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,06 га. (а.сс. 14-16).

Згідно п. 4.2 рішення виконкому Чернівецької міської ради №337/17 від 18.09.1990 року відмінено п.1.81 рішення міськвиконкому №363/13 від 29.12.1988 року про відведення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зв`язку з відмовою від земельної ділянки. (а.с. 17).

Рішенням Чернівецької міської ради від 08.12.2020 №2534 надано ОСОБА_2 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0500 га у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 18).

22.01.2021 р. позивач зверталась до відповідача із заявою від 21.01.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,0600 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 25).

У серпні 2021 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради, Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування №337/17 від 18.09.1990 року.

10 березня 2022 року Шевченківським районним судом м. Чернівці (справа №727/7668/21) було прийнято рішення, яким ухвалено визнати незаконним та скасувати п.4.2 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №337/17 від 18.09.1990 року, яким відмінено п.1.81 рішення міськвиконкому №363/13 від 29.12.1988 року про відведення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зв`язку з відмовою від земельної ділянки. (а.с. 19-24).

Листом Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 29.05.2023 року повідомлено представника позивача, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10.03.2022 року у справі №727/7668/21 не зобов`язано виконавчий комітет Чернівецької міської ради вчиняти будь-які дії. Також у листі були надані копії звернення ОСОБА_1 від 22.01.2021 р. з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та від 27.01.2021 стосовно відкликання вказаного звернення. (а.с. 27).

19.06.2023 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,0600 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 26).

31.08.2023 р. п. 10 рішення Чернівецької міської ради Чернівецької області №1417 від 31.08.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні звернення стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0600 га безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01), у зв`язку із забороною безоплатної передачі земель на період воєнного стану (підстава пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України). (а.с. 10).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Суд звертає увагу, що предметом спірних правовідносин є перевірка правомірності прийняття рішення Чернівецької міської ради Чернівецької області №1417 від 31.08.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні звернення від 19.06.2023 року.

Відповідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. N 2768-III (далі ЗК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Зі змісту ч. 6 ст. 118 ЗК України слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Приписами абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому ч. 7 ст. 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення підстави для такої відмови, що визначені у ЗК України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що на момент звернення позивача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку від 19.06.2023 р. діяли положення пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

У зв`язку з розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України, затвердженими відповідними законами України, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, та триває й станом на тепер.

Згідно пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України передбачено заборону безоплатної передачі у приватні власність, зокрема, земель комунальної власності, під час дії воєнного стану, який з 24.02.2022 р. до теперішнього часу триває.

Аналіз вказаних норм чинного законодавства дає підстави вважати, що на період дії воєнного стану положення пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України можуть бути додатковою підставою, окрім ч. 7 ст. 118 ЗК України, для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, суд не приймає доводи позивача, що підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки містяться виключно у п. 7 ст. 118 ЗК України.

Судом встановлено, що 31.08.2023 р. п. 10 рішення Чернівецької міської ради Чернівецької області №1417 від 31.08.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні звернення стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0600 га безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01), у зв`язку із забороною безоплатної передачі земель на період воєнного стану (підстава пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України).

Отже, судом встановлено, що у спірному рішенні вказано мотиви та підстави для відмови у задоволенні заяви позивача, а саме - заборона безоплатної передачі земель на період воєнного стану та посилання на пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, яка регулює вказану заборону.

З вказаних підстав, суд вважає, що оскаржуване рішення прийнято правомірно та у відповідності до вимог Земельного кодексу України, а доводи позивача щодо відсутності прийняття мотивованої відмови відповідно до вимог п. 7 ст. 118 ЗК України є помилковими та безпідставними.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Суд вважає, що приймаючи спірне рішення відповідач діяв у відповідності до положень пп. 5 п. 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, оскільки інших альтернативних дій вказана місцева рада не вправі була вчиняти.

Крім того, суд звертає увагу, що вказана заборона носить тимчасовий характер і після закінчення воєнного стану в Україні позивач не позбавлений права звернутись з заявою надати дозвіл на розробку проектної документації щодо відведення земельної ділянки у власність.

Аналогічна правова позиція застосована Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2023 року справа №300/3771/22.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача проте, що до спірних правовідносин необхідно враховувати норми законодавства, які діяли на момент попереднього звернення до відповідача із заявою 21.01.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,0600 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Як вже було зазначено судом, предметом спірних правовідносин є перевірка правомірності прийняття рішення Чернівецької міської ради Чернівецької області №1417 від 31.08.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні звернення від 19.06.2023 року. Посилання позивача на заяву від 21.01.2021 р. є безпідставною, оскільки суд у цьому спорі не перевіряє правомірність рішень, дій чи бездіяльності відповідача під час розгляду заяви від 21.01.2021 р. Крім того, зі змісту наданого суду листа Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 29.05.2023 року вбачається, що звернення ОСОБА_1 від 22.01.2021 р. з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було відкликано 27.01.2021 року. Тобто, правовідносини з приводу розгляду заяви від 21.01.2021 р. наразі вичерпані внаслідок самостійного відкликання заяви позивачем.

Посилання позивача на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2022 року по справі №727/7668/21 також не заслуговують на увагу, оскільки предметом спору по справі №727/7668/21 було оскарження рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №337/17 від 18.09.1990 року, яким відмінено п.1.81 рішення міськвиконкому №363/13 від 29.12.1988 року про відведення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 . При цьому, Шевченківським районним судом м. Чернівці не вирішувалось питання щодо зобов`язання міської ради вчинити певні дії щодо передачі спірної земельної ділянки у власність позивача.

Таким чином, з моменту подання позивачем заяви 19.06.2024 р. виникли нові правовідносини, які і є предметом спору в даній справі.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем строку розгляду його заяви, суд звертає увагу, що пропущення строку розгляду звернень громадян про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, у випадку прийняття відповідного рішення по суті питання, не може бути покладено в основу скасування вказаного рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч. 5 ст. 46 Закону №280/97-ВР, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

За змістом частин 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, рішення щодо отримання дозволів на розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначено Законом України «Про адміністративні послуги» від 06 вересня 2012 року № 5203-VI (далі - Закон № 5203-VI).

Статтею 1 Закону N 5203-VI дано визначення понять: адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону; суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг; суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру» зупинено строки надання, крім строків надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації актів цивільного стану, суб`єктами (особами), що провадять діяльність під час воєнного стану, адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні (крім надання адміністративних послуг у сфері будівництва, визначених Законом України Про регулювання містобудівної діяльності).

Таким чином, суд звертає увагу, що на момент виникнення спірних правовідносин була встановлена заборона під час дії воєнного стану на вчинення дій стосовно надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, а також зупинені строки надання вказаної адміністративної послуги.

Решта доводів позивача, а також посилання на правовідносини, що існували до 19.06.2023 р. не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи щодо правомірності прийнятого відповідачем рішення від 31.08.2023 року.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення, в той час як доводи позивача є безпідставними та не знайшли свого законодавчого підтвердження, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Чернівецька міська рада (Центральна площа, 1, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя Т.М. Брезіна