Справа № 380/26796/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/26796/23 пров. № А/857/7710/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Сидор Н.Т.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у відмові зняти його з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку з вибуттям за межі України на постійне місце проживання, прийняти в нього видане на його ім`я 13.03.2023 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 для зберігання, видати йому довідку на військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон за формою згідно із Додатком 4 до «Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.04.2017 № 206, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.05.2017 за № 582/30450; зобов`язати зняти його з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку з вибуттям за межі України на постійне місце проживання, прийняти в позивача видане на його ім`я 13.03.2023 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 для зберігання, видати йому довідку на військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон за формою згідно із Додатком 4 до «Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.04.2017 № 206, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.05.2017 за № 582/30450.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є військовозобов`язаним, що підтверджується виданим на його ім`я 13.03.2023 тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного НОМЕР_1 . Зауважує, що 21.08.2023 Головним управлінням міграційної служби України у Львівській області прийнято рішення про надання йому дозволу на виїзд до Республіки Польща на постійне проживання. Вказує, що у зв`язку із цим, 11.10.2023 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про зняття його з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон. Проте, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 подану ним заяву разом з доданими копіями документів прийняли, однак оригінальний примірник виданого на його ім`я тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 13.03.2023 прийняти на зберігання відмовились, не повідомивши жодних обгрунтованих причин відмови та повернули йому вказаний документ. Зазначає, що листом від 16.10.2023 № 5589 ІНФОРМАЦІЯ_3 не прийняв рішення про його зняття з військового обліку, проінформувавши про п. 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022. Вважає, що таким чином відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо зняття його з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачі встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про зняття з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон від 11.10.2023. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про зняття з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон від 11.10.2023, у відповідності до п. 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 та п. 4 розділу ІІ Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 10.04.2017 № 206. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що із змісту листа від 16.10.2023 слідує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень в межах його повноважень розглянуто заяву позивача про зняття його з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон, жодних зауважень до поданого пакету документів не висловлено, втім рішення не прийнято, що не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву, а, отже, допущено протиправну бездіяльність. Щодо покликання відповідача на те, що зняття з військового обліку військовозобов`язаних здійснюється після їх особистого прибуття до ТЦК, то як видно із матеріалів справи, позивач у відповідності до приписів п. 53 Порядку №1487 особисто прибув до відповідача та подав відповідну заяву із приєднаними документами, про що свідчить відповідний запис на заяві. При цьому суд першої інстанції акцентував увагу, що бездіяльність відповідача полягає у не прийнятті рішення за результатами розгляду заяви позивача, відтак керуючись приписами ст. 245 КАС України, вважав за необхідне обрати інший спосіб захисту та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 11.10.2023. Наслідком визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 11.10.2023, є необхідність зобов`язати відповідача прийняти відповідне рішення за результатами розгляду заяви позивача від 11.10.2023.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_3 подав апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував через який відділ ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач подавав заяву про зняття з обліку з копіями документів, а також чи подавав таку заяву особисто, через свого представника або поштою. Звертає увагу на те, що у наявній у матеріалах справи заяві про зняття з військового обліку та видачі довідки на першій сторінці в нижньому правому куті міститься запис: «отримано, особистий підпис ОСОБА_2 », однак Г.Слука є державним службовцем відділу діловодства, який жодного відношення до військового обліку не має. Зазначає, що за заявою позивача було прийнято рішення про необхідність його особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що позивача було повідомлено листом від 16.10.2023 № 5589, тому відсутній сам факт бездіяльності. Вказує, що до заяви позивача було долучено копії документів, а не оригінали, що суперечить нормам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 21.08.2023 Головним управлінням Міграційної служби України у Львівській області прийнято рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виїзд до Республіки Польща на постійне проживання. Термін дії рішення: до 21.02.2024 (а.с.14).

У зв`язку із цим, 11.10.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про зняття його з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон.

Листом від 16.10.2023 № 5589 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про наступне: « ІНФОРМАЦІЯ_3 в межах повноважень розглянуто Вашу заяву. Інформуємо, що згідно п. 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1487 від 30.12.2022 року зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які виїжджають за кордон на строк більше трьох місяців, здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки з документами, що підтверджують виїзд за кордон. Також повідомляємо, згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб» (а.с.13).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача про зняття з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон від 11.10.2023, а також зобов`язання відповідача прийняти рішення за заявою позивача про зняття з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон від 11.10.2023, у відповідності до п. 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 та п. 4 розділу ІІ Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 10.04.2017 № 206.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок оформлення документів для постійного проживання громадян України за кордоном встановлюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ (далі Закон № 3857-ХІІ).

Відповідно до абзаців 1, 3 ст. 4 Закону № 3857-ХІІ оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2016 № 816 затверджено Порядок провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання (далі Порядок № 816), який визначає процедуру прийому і розгляду заяв про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, прийняття за ними рішень та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку № 816 у разі прийняття рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання територіальний орган ДМС у строк не пізніше п`яти робочих днів інформує заявника про прийняте рішення та строк його дії, а також про те, що заявнику необхідно: зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні, надати територіальному органу ДМС паспорт громадянина України і паспорт громадянина України для виїзду за кордон для проставляння в них штампа про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання, зразок якого наведено у додатку 6 до цього Порядку, або внесення відповідної інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у паспорт громадянина України у формі картки. У разі наявності в особи, яка виїжджає за кордон на постійне проживання, двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон надаються обидва такі паспорти; отримати довідку органу державної фіскальної служби про сплату податку на доходи фізичних осіб та про відсутність податкових зобов`язань з такого податку, яка подається до органів митного контролю під час перетинання митного кордону України та є підставою для проведення митних процедур.

Відповідно до п. 6 розділу IV Порядку № 816 після подання заявником паспорта громадянина України у формі книжечки зі штампом зняття з реєстрації місця проживання або довідки про зняття з реєстрації місця проживання, виданої органом реєстрації, територіальний орган ДМС проставляє в паспорті громадянина України у формі книжечки (на одній із сторінок з одинадцятої по шістнадцяту) та в паспорті (паспортах) громадянина України для виїзду за кордон (на одній із сторінок з другої по п`яту) штампи про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання, які скріплюються печаткою (після повернення на проживання в Україну вказані штампи анулюються). У разі наявності в такої особи паспорта громадянина України у формі картки з безконтактним електронним носієм територіальний орган ДМС вносить інформацію про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання до безконтактного електронного носія. Якщо до безконтактного електронного носія, який імплантовано у паспорт громадянина України у формі картки, орган реєстрації не вніс інформацію про зняття з реєстрації місця проживання, територіальний орган ДМС перед внесенням інформації про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання вносить до безконтактного електронного носія зазначену інформацію на підставі довідки про зняття з реєстрації місця проживання.

Із матеріалів справи слідує, що 21.08.2023 Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області прийнято рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виїзд до Республіки Польща на постійне проживання. Термін дії рішення: до 21.02.2024 (а.с.14).

Крім того, у листі від 21.08.2023 № 4601.18-10001/46.1-23 Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повідомило позивача, що для отримання дозволу необхідно звернутись до територіального органу ДМС, надавши при цьому серед інших документів витяг з реєстру територіальної громади про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання в Україні.

Отже, для виконання зазначеного рішення ГУ ДМС у Львівській області про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання, позивачу необхідно зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі Порядок № 265), яким визначено механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п. 50 Порядку № 265 зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється, в тому числі, на підставі заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником), за формою згідно з додатком 5.

Відповідно до п. 57 Порядку № 265 у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особа подає, серед іншого:

- військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю облік або перебувають на військовому обліку);

- рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання, прийняте відповідним територіальним органом ДМС, або рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном, прийняте відповідною закордонною дипломатичною установою України, у разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи у зв`язку з оформленням їй документів для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном.

Згідно з ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України.?

Функціонування системи військового обліку забезпечується органами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально- якісний, персонально-первинний та персональний.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які вибули на строк більше трьох місяців за межі України.

Частиною 2 ст. 38 Закону № 2232-ХІІ визначено, що органи реєстрації місця проживання чи перебування осіб (крім випадків, передбачених Кабінетом Міністрів України) зобов`язані здійснювати реєстрацію за місцем проживання або перебування чи зняття з реєстрації призовників, військовозобов`язаних та резервістів лише в разі наявності в їхніх військово-облікових документах позначок відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України відповідно про зняття з військового обліку або про перебування на військовому обліку за місцем проживання, а у разі декларування місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, органи реєстрації місця проживання чи перебування осіб здійснюють декларування місця проживання зазначених осіб відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 1487), яким визначено механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 22 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з абз. 2 п. 29 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, які вибувають за межі України на постійне місце проживання або на строк більше трьох місяців, направляються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки для зняття з військового обліку та вилучення військово-облікових документів.

Відповідно до п. 53, п. 54, п. 79 Порядку № 1487 зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які виїжджають за кордон на строк більше трьох місяців, здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки з документами, що підтверджують виїзд за кордон. Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які виїжджають за кордон на строк до трьох місяців, з військового обліку не знімаються.

Органи реєстрації, зокрема, здійснюють реєстрацію/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням вимог щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Відповідно до абз. 1 п. 81 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15 цього Порядку). При цьому, взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку.

Наказом Міністерства оборони України № 206 від 10.04.2017 затверджено Порядок видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - Порядок № 206).

Відповідно до цього Порядку № 206 військові квитки військовослужбовців (військовозобов`язаних), які виїжджають за кордон на строк більш як три місяці, здаються до штабу військової частини (військового комісаріату за місцем військового обліку). Замість військових квитків, прийнятих на зберігання, видається довідка військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон (додаток 4) (п.4 Р.ІІ).

З метою виконання вимог п. 57 Порядку № 265 для подання до органу реєстрації разом із заявою про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) військово-облікового документа, - позивач 11.10.2023 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про зняття його з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон.

До заяви позивач приєднав наступні документи: копію листа Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо надання дозволу ОСОБА_3 на виїзд до Республіки Польща на постійне місце проживання (посвідчена нотаріально); копію рішення Генерального консульства Республіки Польща у Львові №317-36029-2014 від 19.02.2014 з перекладом українською мовою (посвідчена нотаріально); копію рішення Воєводи Малопольського SC-V6152.2.193.2020 від 27.10.2020 з перекладом українською мовою (посвідчена нотаріально); копію посвідки на постійне місце проживання (карти побиту) RP 9686195 від 28.12.2020 з перекладом українською мовою (посвідчена нотаріально); довідку з місця роботи від 07.11.2022 з перекладом українською мовою (посвідчена нотаріально); копію рішення Ректора Папського університету імені Івана Павла ІІ у Кракові № UPJPII/2023/2024/Iist/PL/41 від 27.07.2023 з перекладом українською мовою (посвідчена нотаріально); копію договору оренди приміщення з перекладом українською мовою (посвідчена нотаріально); копію звичайної виписки з земельно-іпотечного реєстру, кадастровий номер: KR1P/00673205/O з перекладом українською мовою (посвідчена нотаріально); копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади від 04.10.2023; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 .

Листом від 16.10.2023 відповідач повідомив позивача про наступне: « ІНФОРМАЦІЯ_3 в межах повноважень розглянуто Вашу заяву. Інформуємо, що згідно п. 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1487 від 30.12.2022 року зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які виїжджають за кордон на строк більше трьох місяців, здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки з документами, що підтверджують виїзд за кордон. Також повідомляємо, згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб» (а.с.13).

Проаналізувавши надану відповідь, колегія суддів зазначає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень в межах його повноважень розглянуто заяву позивача про зняття його з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон, жодних зауважень до поданого пакету документів не висловлено, проте жодного рішення за результатами заяви не прийнято, натомість лише процитовано норми п. 53 Порядку № 1487 та ст. 55 Конституції України, чим допущено протиправну бездіяльність.

Щодо покликання скаржника в апеляційній скарзі про те, що зняття з військового обліку військовозобов`язаних здійснюється після особистого їх прибуття до ТЦК, то як слідує із матеріалів справи, позивач у відповідності до приписів п. 53 Порядку №1487 особисто прибув до відповідача та подав відповідну заяву із приєднаними документами, про що свідчить відповідний запис на заяві.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у наявній у матеріалах справи заяві про зняття з військового обліку та видачі довідки на першій сторінці в нижньому правому куті міститься запис: «отримано, особистий підпис Г. Слука». Посилання скаржника на те, що Г.Слука є державним службовцем відділу діловодства, який жодного відношення до військового обліку не має, є необгрунтованими, оскільки жодним чином не спростовують факту отримання заяви позивача працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 та її подальшого опрацювання відповідачем.

Доводи скаржника про те, що до заяви позивача було долучено копії документів, а не оригінали, що суперечить нормам чинного законодавства, не можуть братись судом до уваги, оскільки вказані підстави не були вказані у листі від 16.10.2023, в якому жодних зауважень до поданого пакету документів не висловлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача, відтак керуючись приписами ст. 245 КАС України, судом першої інстанції обгрунтовано обрано інший належний спосіб захисту порушеного права позивача та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 11.10.2023.

Таким чином, позовна вимога про протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові зняти позивача з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку з вибуттям за межі України на постійне місце проживання, прийняти в позивача видане на його ім`я 13.03.2023 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 для зберігання, видати позивачу довідку на військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон за формою згідно із Додатком 4 до «Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.04.2017 №206, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.05.2017 за №582/30450 є передчасною та задоволенню не підлягає.

Натомість, наслідком визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 11.10.2023, є необхідність зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення за результатами розгляду заяви позивача від 11.10.2023 про зняття з військового обліку у зв`язку із вибуттям за межі України на постійне місце проживання та видачу встановленої форми довідки військовослужбовця (військовозобов`язаного), який виїжджає за кордон від 11.10.2023, у відповідності до п. 53 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 та п. 4 розділу ІІ Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 10.04.2017 № 206.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі № 380/26796/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич