Справа № 290зп-24/160
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
16 серпня 2024 р.Справа №290зп-24/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,
1. 15.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій просить:
- забезпечити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії шляхом заборони будь-яким суб`єктам, уповноваженим здійснювати вручення повісток громадянам України, проводити такі заходи у відношенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ухвалення та набрання рішенням суду по даній справі законної сили.
2. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що заявник є особою, яка на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
3. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
4. Відповідно до п. 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Постанова №560), здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній держаній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9.
5. На підтвердження факту проходження навчання, заявник надав ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідну заяву, визначену додатком №4 та довідку, згідно форми, визначеної у додатку 9 Постанови №560, що є достатніми та вичерпними документами, на підставі яких відповідач приймає відповідне рішення щодо надання відстрочки або мотивовану відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
6. 07.07.2024 заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, а також із наміром отримати військо-обліковий документ у зв`язку із досягненням 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
8. Крім цього, також зазначає, що заявником 07.08.2024 було надіслано заяву про повідомлення стану розгляду звернення, яку було отриманого уповноваженими співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .
9. У свою чергу, заявник 14.08.2024 отримав телефонний дзвінок з номеру НОМЕР_2 , від особи, що представилась уповноваженим співробітником ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час телефонної розмови, що тривала 18 хв., останній повідомив, що розглядати заяву про надання відстрочки від призову вони не будуть, як і не будуть надавати письмову відповідь. У свою чергу останній повідомив про необхідність особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
10. На думку заявника поведінка з боку ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягає у бездіяльності щодо прийняття відповідного рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, створює значні труднощі у повсякденному житті заявника, оскільки не маючи відповідного підтверджуючого документу (довідки) про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, він вимушений постійно стикатись із тиском з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інших уповноважених суб`єктів, що полягає у безпідставному врученні повісток для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
11. З огляду на викладене, просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.
12. Перевіривши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, при вирішенні її по суті, суд виходить з наступного.
13. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
14. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
15. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
16. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
17. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
18. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
19. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
20. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
21. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
22. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
23. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
24. Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
25. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
26. Частиною 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
27. Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
28. В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
29. Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
30. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативна-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
31. За приписами ст. 22 Закону №3543-ХІІ, зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
32. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник посилається на те, що до розгляду справи по суті та надання заявнику відстрочки від проходження служби створює значні труднощі у повсякденному житті заявника, оскільки не маючи відповідного підтверджуючого документу (довідки) про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, він вимушений постійно стикатись із тиском з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інших уповноважених суб`єктів, що полягає у безпідставному врученні повісток для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
33. За змістом п. 56 Положення про підготовку та проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затверджене постановою Кабінету Міністрів від 21.03.2002 №352 №352 у триденний строк після набрання чинності Указом Президента України про проведення призову громадян України на строкову військову службу керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки видають накази про проведення призову громадян України на строкову військову службу за формою згідно з додатком 16.
34. Оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17. Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
35. Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення громадян про виклик за розпорядженнями їх керівників.
36. При цьому повістка є засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування та не має обов`язкового наслідку укладення контракту для проходження військової служби.
37. Разом з тим обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
38. Наведене свідчить про відсутність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача на момент його звернення до суду, що є обов`язковою умовою надання правового захисту судом.
39. Крім того, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
40. Більш того, надання оцінки діям чи бездіяльності субєкта владних повноважень, може бути надана судом під час розгляду справи.
41. На даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності бездіяльності.
42. З урахуванням викладеного, суддя вважає, що заява про забезпечення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
43. Керуючись ст. ст. 150-154, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
44. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - залишити без задоволення.
45. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський