Справа № 150/187/24
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи: 150/187/24
Номер провадження: 2-а/150/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 572858 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 572858 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Позов обґрунтований тим, що 18 березня 2024 року поліцейським Ошовським К.О. було винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 572858, згідно якої притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Позивач не погоджується із зазначеною постановою та вказує на те, що він взагалі не керував транспортним засобом. Він виходив з магазину, в той момент біля авто вже стояв працівник поліції, який повідомив, що відносно нього буде складено протокол. Жодної відео зйомки правопорушення не відбувалося та доказів такого, на переконання позивача, немає.

Тому вважає таку постанову протиправною та такою, що підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття.

Позивач в судові засідання не з`являється, подає заяви про розгляд справи у його відсутність. Правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Відповідачем було скеровано до суду відзив на позовну заяву, з якого слідує, що 18 березня 2024 року по вул. Героїв Майдану в с. Моївка Могилів-Подільського району Вінницької області співробітником ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАД № 572858, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, водій під час руху не був пристебнутий ременем безпеки та був позбавлений права керування транспортними засобами. Стягнення на підставі статті 36 КУпАП було накладено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Підставою для перевірки документів позивача слугувало те, що він керував транспортним засобом не пристебнувшись паском безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР, про що свідчить відео з бодікамери поліцейського. Після чого, при перевірці документів ОСОБА_1 , було встановлено й підстави для накладення стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, адже позивач позбавлений права керування транспортними засобами.

За таких обставин, відповідач звертає увагу суду на тому, що єдиною підставою, на яку позивається позивач для скасування оскаржуваної постанови, є те, що він ніби-то не керував транспортним засобом, втім вона спростована відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Суд, дослідивши заяви про суті справи, відповіді на заяви, письмові докази та диск з відеозаписом з бодікамери поліцейського, дійшов висновку про відмову в позовних вимогах, з огляду на таке.

Закон України "Про дорожній рух"регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених КАС України.

Так, судом встановлено, що 18 березня 2024 року по вул. Героїв Майдану в с. Моївка Могилів-Подільського району Вінницької області співробітником ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАД № 572858, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 та ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн., яке полягало в тому, що водій під час руху не був пристебнутий ременем безпеки та був позбавлений права керування транспортними засобами. Стягнення на підставі статті 36 КУпАП було накладено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з адміністративним позовом про визнання протиправно та скасування означеної постанови посилається на єдину підставу скасування постанови, а саме, що він не керував транспортним засобом, працівники поліції його не зупиняли, а тому він не являється суб`єктом, на якого може бути накладено стягнення про порушення правил дорожнього руху. Також позивач стверджує перед судом, що відео фіксування правопорушення не здійснювалося.

На противагу доводам позову стороною відповідача було надано суду диск з бодікамери поліцейського, переглянувши який, суд встановив, що о 10 годині 24 хвилини 17 секунд 18 березня 2024 року, під час руху автомобіля, останній був зупинений поліцейським. Далі з відео вбачається, що після повної зупинки транспортного засобу, відкрилась дверка водійського сидіння, на якому сидів ОСОБА_1 , будучи не пристебнутим паском безпеки. Після чого поліцейський приступив до повідомлення вчинення позивачем правопорушень та процедури винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, всупереч твердженням позивача, з наданої ним до позовної заяви копії оскаржуваної постанови, а саме п. 7 постанови слідує, що до неї додається відео.

За таких обставин, беззастережно спростовано твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом та відсутність відео фіксації інкримінованого йому правопорушення.

Тому, доводи позовної заяви ґрунтуються на припущеннях та спростовані письмовими доказами по справі.

Таким чином, в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, які визнано належними та допустимими.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 72-78, 121, 132, 139, 243, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд, -,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 572858 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду в межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН