Справа № 280/1800/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 280/1800/24
Суддя І інстанції Семененко М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДПС у Запорізькій області звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому, з урахуванням уточнень, просило ОСОБА_1 кошти у сумі податкового боргу 34 836,44 грн., з яких:

- 32 188,12 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500 на р/р UA0008479) ГУК у Зап.обл/ТГм.Запоріжжя /11010500, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП);

- 2 648,32 грн з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 18050400 на р/р UА0008001) ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/11011001, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що станом на день складення позову за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 32 188,12 грн та військового збору в розмірі 2 648,32 грн. Платнику податків направлено податкову вимогу про сплату боргу, однак сума податкового боргу самостійно не сплачена, у зв`язку з чим контролюючий орган звертається до суду на виконання наданих Податковим кодексом України (далі ПК України) повноважень..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 кошти в сумі податкового боргу 32 188,12 грн (тридцять дві тисячі сто вісімдесят вісім гривень 12 коп.) з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що суд не взяв до уваги відомості з особистого кабінету платника податків з яких вбачається наявність заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (за 2021 рік) у розмірі 21 563,64 грн., ця сума боргу узгоджується з податковою вимогою форми Ф від 10.08.2021 року, яку вона не отримувала. Вказує також про наявність надмірно сплачених грошових кошів у розмірі 6242, 64, що також вбачається зі скріншоту особистого кабінету платника податків. Також зазначає про відсутність доказів щодо зарахування грошових коштів у розмірі 3000 грн. та 760 грн. в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.04.2022 ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС у Запорізькій області Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік, в якій самостійно задекларувала податкове зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 32 146,20 грн, а також податкове зобов`язання з військового збору в сумі 2678,85 грн (а.с.7).

За даними інтегрованої картки платника податків з податку на доходи фізичних осіб, з 01.08.2022 у відповідача виникла заборгованість, крім іншого, в сумі 32 146,20 грн внаслідок несплати самостійно задекларованого податкового зобов`язанні відповідно до Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік, яка станом на дату звернення до суду не погашена. Крім того, нарахована пеня в розмірі 41,92 грн.

Крім того, з 01.08.2022 та станом на дату звернення до з даним позовом, з урахуванням переплати в сумі 30,53 грн, у відповідача була наявна заборгованість з військового збору в сумі 2 648,32 грн, відповідно до Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік. Разом із тим, за даними довідки про заборгованість, наданої позивачем до суду, на момент розгляду справи заборгованість складає 0,00 грн (а.с.46).

На податкову адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення направлено податкову вимогу форми «Ф» № 0-0828 від 10.08.2021, про наявність станом на 09.08.2021 податкового боргу у сумі 21 563,64 грн. До податкової вимоги додано детальний розрахунок суми податкового боргу. Податкова вимога повернулась без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.8).

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, самостійно задекларованого платником в Податковій декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік, протягом граничних строків, позивач звернувся до суду з даним позовом на виконання наданих ПК України повноважень.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Підпунктом 129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується: 129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Контролюючим органом нараховано відповідачу пеню в сумі 41,92 грн у зв`язку з порушенням граничного строку сплати грошового зобов`язання у відповідності до пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України, що відображено в облікових даних платника податків.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкова вимога була направлена контролюючим органом за адресою: АДРЕСА_1 , ця адреса також вказана як податкова адреса платником самостійно в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік від 13.04.2022.

При цьому, за даними Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , з 22.12.2022.

Отже доводи апеляційної скарги про невручення податкової вимоги не відповідають дійсним обставинам справи.

Абзацами першим-третім пункту 45.1 статті 45 ПК України встановлено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься, зокрема інформація про місце проживання (підпункт 70.2.4 пункту 70.4 статті 70 ПК України).

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що зміна адреси проживання, без повідомлення про це податковий орган - це невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси, яке позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Такий правовий наслідок висновується з норми пункту 42.2 статті 42 ПК України.

Спростовуючи доводи відповідача на те, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб за 2021 рік становить 21 563,64 грн. , що підтверджується випискою з картки платника податку, суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана сума є заборгованістю з відповідного податку за попередні періоди згідно з податковою декларацією від 27.04.2021, та виникла до 01.08.2022, що вбачається з даних інтегрованої картки платника податків станом на 02.08.2021 та на 01.08.2022. З 01.08.2022 недоїмка попередніх періодів (за податковою декларацією про майновий стан і доходи від 27.04.2021) в розмірі 21 563,64 грн. була збільшена на суму недоїмки 32 146,20 грн за податковою декларацією від 13.04.2022.

12.07.2023 відповідачем сплачено суму податку в розмірі 3000 грн., 03.08.2023 відповідачем сплачено суму податку в розмірі 760 грн., разом із тим, вказані суми зараховано в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів, що не вплинуло на розмір податкового боргу, заявленого до стягнення у даній справі.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до абзаців 3-5 пункту 87.1 статті 87 ПК України сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача надміру сплачених сум податку на доходи фізичних осіб, а тому доводи апеляційної скарги з приводу наявності надмірно сплачених коштів у розмірі 6242,64 грн. є безпідставними, оскільки є надмірною сумою з єдиного внеску.

Також суд першої інстанції вірно зауважив, що заяви відповідача, направлені на адресу ГУ ДПС у Запорізькій області, стосуються зарахування надміру сплачені кошти єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 0) в рахунок погашення існуючої заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не з податку на доходи фізичних осіб.

Водночас, предметом стягнення у даній справі є податковий борг, щодо якого відповідач відповідної заяви не подавав.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 13 серпня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов