Справа № 712/6700/24
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6700/24
Провадження 2-а/712/96/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - Кеденко Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 26.04.2024 відповідачем винесено постанову № 393/М/2024 від 26.04.2024 року, якою накладено на нього штраф у розмірі 3400 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Під час винесення постанови не дотримано вимоги статтей 245, 276, 280 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Вказав, що 26.04.2024 близько 12.30 його було зупинено на мобільному блок-посту при перевірці документів та повідомлено, що він перебуває у розшуку, як особа яка ухиляється від явки по повістці. Зазначив, що ніякої повістки не отримував. Після цього, позивача було доставлено працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 видано направлення на ВЛК разом з електронним талоном на проходження ВЛК та усно повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Згодом, постанову про притягнення до відповідальності було виявлено матір`ю позивача 25.05.2024 року у поштовій у поштовій скринці.

Додатково вказував, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою незареєстрованої юридичної особи або, згідно коду ЄРДПОУ посадовою особою іншої організації та є незаконною.

Просить поновити строк на оскарження постанови №393/М/2024 від 26.04.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 3400 грн. та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. За результатами розгляду справи розподілити судові витрати та повернути сплачений ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 грн. згідно банківської квитанції №0.0. від 27.05.2024 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.06.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

20.06.2024 року представник відповідача скерував до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку із позовом позивач звернувся після 24.05.2024 року (постанова від 26.04.2024 отримана ним 14.05.2024), тобто він пропустив строк звернення до суду відповідно до вимог ст.289 КУпАП.

Щодо обставин правопорушення зазначили, що військовозобов?язаному ОСОБА_1 була вручена повістка 01.12.2023 на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 04.12.2023, також йому було повідомлено про відповідальність за неприбуття у строк визначений у повістці. Повістку ОСОБА_1 отримав особисто, про що свідчить підпис у розписці (копія розписки додається до відзиву). При уточненні даних повідомив, що за містом рестрації не проживає, вказавши адресу проживання АДРЕСА_1 . Однак 04.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці не прибув про поважність причин неприбуття ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив, доказів які підтвердили поважність не прибуття при розгляді справи не надав. 28.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 до Черкаського районного управління поліції Головного управління поліції в Черкаській області направлено звернення №3/12457 від 28.12.2023, щодо ухилення громадянина від виконання військового обов?язку (копія повідомлення додається до відзиву). 26.04.2024 після доставлення працівниками патрульної поліції Черкаського районного управління поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина ОСОБА_1 , згідно поданого до Черкаського районного управління поліції звернення щодо його розшуку, затримання та доставки, було виявлено правопорушення, а саме неявки по повістці від 07.02.2024 громадянина ОСОБА_1 . В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 04.12.2023 по повістці від 01.12.2023 назвавши поважною причиною неприбуття, тому що рідко буває в Черкасах, хоча місце проживання вказав м.Черкаси. Солдат ОСОБА_3 пояснював, що поважні причини неприбуття військовозобов?язаного за викликом повісткою повинні бути негайно повідомлені до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з наданням підтверджуючих документів, що є умовою не включення його до повідомлення щодо ухилення громадян від виконання військового обов?язку, яке надсилається до Черкаського районного управління поліції Головного управління поліції в Черкаській області для розшуку, затримання і доставки. В разі закінчення терміну дії поважних причин військовозобов?язаний зобов?язаний негайно з?явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для визначення його призначення на особливий період, так як неприбуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки - є триваючим правопорушенням. Після складання протоколу громадянину ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 14 год 25 хв 26.04.2024, про що громадянин був повідомлений під особистий підпис у протоколі. Громадянин ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Інших заяв та клопотань не надходило. Справа про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядалася начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 , та було прийняте наступне рішення: в зв?язку з неприбуттям громадянина ОСОБА_5 за викликом (згідно врученої повістки) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до порушення вимог ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, так як правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, шляхом накладення штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн., постанова №393/М/2024 була направлена засобами поштового зв`язку та 14.05.2024 була отримана позивачем. За вказаних обставин, в разі розгляду позову по суті просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.06.2024 позивачем скеровано відповідь на відзив, у якому він підтримав позовні вимоги, вказав, що повістку від 01.12.2023 не отримував, не є особою, що ухиляється від явки по повістці, не надавав жодних пояснень 26.04.2024 року, так як був не згодний, підпис в розписці не його. Також в протоколі від 26.04.2024 року відсутній його підпис, а міститься підпис свідка. Просив позов задовольнити.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 була вручена повістка на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 04.12.2023 на 10.00, яку ОСОБА_1 01.12.2023 отримав та поставив підпис, зазначивши телефон та адресу: АДРЕСА_2 .

28 січня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області звернення щодо ухилення ОСОБА_1 від явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці.

26.04.2024 року відповідальним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено Протокол про адміністративне правопорушення. Згідно вказаного Протоколу встановлено наступне: 26.04.2024 року громадянин ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції. В ході перевірки облікових даних було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває в розшуку по запиту ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, що ухиляється від явки по повістці. По повістці мав прибути 04.12.2023. Як пояснив ОСОБА_1 , з його слів по повістці не з`явився тому, що рідко буває в Черкасах. Враховуючи обставини справи, те, що не прибуття по повістці є триваючим правопорушенням, всупереч вимогам законодавства України громадянин ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення на особливий період, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ зі змінами. Гр. ОСОБА_1 роз`яснено ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 25 хв. 26.04.2024 року в кабінеті № 302. В графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено», гр. ОСОБА_1 клопоче про розгляд справи без його участі. Протокол було складено в присутності ОСОБА_1 та вручено йому, про що свідчить підпис у протоколі.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення №393/М/2024 від 26.04.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн. Копія постанови направлена поштою та вручена 14.05.2024 року.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення №393/М/2024 від 26.04.2024 року протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, 04.12.2023 року (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Абзацом 3 ч.9 ст.29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово- зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 28 липня 2010 року №673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», якою визначено виключний перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саме: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Згідно ст.235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дослідивши зміст протоколу, суд зазначає, що він містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП. Крім того, позивач не заперечує факт отримання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, при цьому будь-яких зауважень щодо його змісту, при отриманні останній не висловлював, в графі пояснення вказано «клопочу про розгляд справи без його участі».

В обґрунтування наявності поважних причин, які перешкоджали прибути у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 04.12.2023 року, ОСОБА_1 послався на те, що рідко буває в Черкасах.

Відповідно до постанови КМУ від 28 липня 2010 року №673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» зазначене не є поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В силу положень ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Твердження позивача про те, що він не отримував повістки, не підписував протокол не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. У випадку відмови від отримання повістки складається відповідний акт, який реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, натомість матеріали справи містять розписку про отримання повістки від 01.12.2023. Інші твердження позивача не спростовують порушення ним законодавства про військовий обов`язок і військову службу в особливий період.

З урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд приходить до висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 №393/М/2024 від 26.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн є правомірною та не підлягає скасуванню.

Водночас, суд вважає необхіднимзадовольнити клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Враховуючи те, що сторона позивача не довела протиправності винесеної відносно нього постанови №393/М/2024 від 26.04.2024 року, а матеріали справи не містять відомостей, які б спростували факти, встановлені в оскаржуваній постанові, та надали б суду підстав дійти висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення, суд приходить до переконання, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Поновити строк на оскарження постанови №393/М/2024 від 26.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 19.08.2024 року.

Головуючий: Т.Є. Троян