Справа № 600/3515/24-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3515/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіжук О.В.

за участі секретаря судового засідання - Марковського В.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника особи, яка може отримати статус учасника справи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просить здійснити забезпечення доказу, а саме його військового квитка серії НОМЕР_1 , шляхом видачі заборони на вилучення та/або внесення будь-яких змін до нього ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що має намір звернутися з позовною заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо неналежного виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції до 30.03.2021, в якому діяла норма, що передбачала виключення з військового обліку військовозобов`язаних, які не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності.

Заявник вказує, що звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою для отримання роз`яснення з вказаного питання.

У відповідь на свою заяву заявник отримав лист від 31.07.2024 №6325, де зазначено, що видача військового квитка у 2008 році в замін тимчасового посвідчення являється технічною помилкою. Разом з вказаним листом заявник отримав повістку №6644, згідно якої він зобов`язаний з`явитись 16.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних.

У зв`язку з чим, заявник вважає, що під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього намагатимуться вилучити, замінити або внести зміни до його військового квитка з метою виправлення технічної помилки.

Крім того, вказує, що під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_1 проти нього може бути застосована фізична сила та інші способи силового або морального примусу з метою вилучення військового квитка, а тому є наявні підстави здійснити забезпечення доказу, а саме військового квитка серії НОМЕР_2 .

Ухвалою судді від 09.08.2024 заяву про забезпечення доказів призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник підтримав подану заяву.

У судовому засіданні представник особи, яка може набути статус учасника справи - ІНФОРМАЦІЯ_1 просив відмовити в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, та перевіривши наявні у справі матеріали, суд зазначає таке.

Згідно частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини першої якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин першої-третьої статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частиною другою статті 114 КАС України передбачено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №9901/845/18.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення доказів, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника.

Із змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що заявник обґрунтовує її тим, що під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_1 проти нього може бути застосована фізична сила та інші способи силового або морального примусу з метою вилучення військового квитка, а тому є наявні підстави здійснити забезпечення доказу, а саме військового квитка серії НОМЕР_2 .

Вказаних висновків заявник дійшов після ознайомлення з листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.07.2024 №6325.

Однак, дослідженням вказаного листа судом встановлено, що в ньому надається інформація стосовно присвоєння заявнику військово-облікової спеціальності.

Крім того, у вказаному листі зазначається, що видача військового квитка заявнику у 2008 році в замін тимчасового посвідчення являється технічною помилкою.

Однак, інформація про необхідність вилучення військового квитка чи внесення змін до нього, на чому наполягає заявник, у даному листі відсутня.

При цьому суд виходить з того, що і до поданої заяви, і в судовому засіданні заявником не надано жодним доказів, які підтверджують, що ІНФОРМАЦІЯ_3 буде вилучено його військовий квиток.

З приводу тверджень заявника про можливість застосування до нього фізичної сили з метою вилучення його військового квитка, то такі без подання жодних доказів судом оцінюються критично.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи заявника, викладені в заяві про забезпечення доказів, ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Суд зазначає, що подана заявником заява про забезпечення доказів є доказово безпідставною, оскільки суду не повідомлено жодних вагомих аргументів наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідного доказу стане згодом неможливим або утрудненим.

Суд також звертає увагу заявника на те, що, у даному випадку, жодних незаконних рішень, протиправних дій чи бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 не прийнято та не вчинено, а наведені у заяві про забезпечення доказів твердження є передчасними, та такими, які не підтверджують настання реальної загрози порушення прав чи інтересів заявника в майбутньому.

Отже, доводи поданої заяви є необґрунтованими та суперечливими. Застосування судом обраних у поданій заяві заходів забезпечення доказів не може ґрунтуватись лише на припущеннях та твердженнях заявника, не підтверджених достовірними та достатніми доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність поданої заяви про забезпечення доказів, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 114, 115, 242, 243, 248, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, - відмовити.

Згідно статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Відповідно до статей 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвалу в повному обсязі складено 16 серпня 2024 р.

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна