Справа № 460/3409/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2024 року м. Рівне №460/3409/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виявилася у невиплаті позивачу грошового забезпечення (додаткової винагороди) з розрахунку 100000,00 грн за період з 01.04.2023 по 15.07.2023;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу грошове забезпечення (додаткову винагороду) з розрахунку 100000,00 грн за період з 01.04.2023 по 15.07.2023.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він з 16.03.2022 по 01.08.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та 12.11.2022 під час виконання бойового завдання отримав поранення, яке згідно наказу Міністерства охорони здоров`я № 370 від 04.07.2007 віднесено до тяжких. Позивач зауважує, що за період перебування на стаціонарному лікуванні у квітні та травні 2023 року, першій половині липня 2023 року, з середини червня 2023 року по середину липня 2023 року йому протиправно не було виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 грн, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та вимог пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

11.04.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК). Зауважує, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні в період з 22.05.2023 по 06.06.2023 у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та в період з 07.06.2023 по 15.06.2023 в КНП «Сарненська центральна районна лікарня». При цьому, згідно довідки про доходи ОСОБА_1 № 5066 в період з квітня 2023 року по серпень 2023 року, йому було нараховано додаткову винагороду у розмірі 170 826,82 грн, що відповідає дням перебування на лікуванні та у відпустці. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

12.04.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 16.04.2024 після відкриття провадження у справі, позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

22.04.2024 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 29.04.2024 клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено. Цією ж ухвалою продовжено розгляд справи № 460/3409/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 24/1 від 16.03.2022 ОСОБА_1 зараховано до списків особового резерву військової частини НОМЕР_1 та на всі інші види забезпечення у військову частину НОМЕР_3 .

12.11.2022 при захисті Батьківщини ОСОБА_1 одержав вогнепально-осколкові поранення, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2022 за № 1935.

Згідно свідоцтва про хворобу № 149 ОСОБА_1 перебував на обстеженні та лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР з 13.11.2022 по 16.11.2022; у КНП КМКЛ № 1 з 16.11.2022 по 17.12.2022; в КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» з 19.12.2022 по 17.01.2023, з 17.01.2023 по 15.02.2023; в КНП Сарненська ЦРЛ з 16.02.2023 по 27.02.2023; у військовій частині НОМЕР_2 з 22.05.2023 по теперішній час (дата огляду 05.06.2023).

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1651 стверджується, що ОСОБА_1 з 22.05.2023 по 06.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5929, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Сарненська центральна районна лікарня» з 07.06.2023 по 15.06.2023.

Військовою частиною НОМЕР_2 16.06.2023 видано довідку за № 6269, відповідно до якої ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я терміном 30 календарних днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 178 від 23.06.2023 ОСОБА_1 вибув у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 календарних днів, а саме з 17.06.2023 по 16.07.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 219 від 01.08.2023 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки про доходи № 5066 від 08.04.2024, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , за період з квітня 2023 по серпень 2023 ОСОБА_1 було нараховано грошове забезпечення у розмірі 87330,59 грн та інші нарахування у розмірі 170826,82 грн.

Позивач вважає, що має право на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн, а тому звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою-другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан.

В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) пунктом 1 якої (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» до Постанови № 168 внесено зміни, згідно з якими, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, належить включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (в редакції після 19.07.2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793).

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається, що встановлено лише дві умови, необхідних для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Разом з тим, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

За наведеного, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000,00 грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 12.11.2022 ОСОБА_1 при захисті Батьківщини одержав вогнепально-осколкові поранення лівого вуха, лівої вилиці, правої надбрівної дуги з пошкодженням черепа та гематоми обох очей. Вказані обставини підтверджуються довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1935, виданою 25.11.2022 військовою частиною НОМЕР_1 .

За змістом довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 29.03.2023 за № 3407 поранення ОСОБА_1 пов`язане з захистом Батьківщини та згідно класифікації тяжкості отриманих травм відноситься до тяжких (наказ МОЗ України № 370 від 04.07.2007). Разом з тим, довідкою стверджується, що на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує продовження лікування.

За наведеного, факт отримання ОСОБА_1 поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, підтверджений медичними документами.

Надалі, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 92 від 30.03.2023 ОСОБА_1 з 30.03.2023 вибув на медичний огляд військово-лікарською комісією або обстеження до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про хворобу № 149, 05.06.2023 військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 за розпорядженням ТВО командира військової частини НОМЕР_1 № 276 від 30.03.2023 провела огляд ОСОБА_1 та встановила, що останній перебував на обстеженні та лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР з 13.11.2022 по 16.11.2022; у КНП КМКЛ № 1 з 16.11.2022 по 17.12.2022; в КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» з 19.12.2022 по 17.01.2023, з 17.01.2023 по 15.02.2023; в КНП Сарненська ЦРЛ з 16.02.2023 по 27.02.2023; у військовій частині НОМЕР_2 з 22.05.2023 по теперішній час (дата огляду 05.06.2023). Вказаним оглядом було встановлено також непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку.

Перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 22.05.2023 по 06.06.2023 також підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1651.

Надалі, у період з 07.06.2023 по 15.06.2023 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у стаціонарі (неврологічне відділення), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5929.

16.06.2023, згідно довідки № 6269 військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 було проведено медичний огляд ОСОБА_1 та встановлено, що на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки за станом здоров`я терміном 30 календарних днів.

Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), ОСОБА_1 вибув у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 календарних днів, а саме: з 17.06.2023 по 16.07.2023 для проходження реабілітації.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після поранення з 22.05.2023 по 06.06.2023, з 07.06.2023 по 15.06.2023 та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17.06.2023 по 16.07.2023, що не заперечується відповідачем.

Водночас, суд зауважує, що перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 01.04.2023 по 21.05.2023 не підтверджено жодними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії).

Суд враховує, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2023 за № 92 ОСОБА_1 вибув на медичний огляд військово-лікарською комісією до військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови)

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І вказаного Положення штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

З огляду на зазначені норми Положення висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду, однак не свідчить про перебування особи на лікуванні.

Відтак, позивачу мала виплачуватися додаткова винагорода за період з 22.05.2023 по 06.06.2023, з 07.06.2023 по 15.06.2023 та з 17.06.2023 по 16.07.2023 у розмірі, передбаченому постановою КМУ № 168, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та дням перебування позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

З довідки про доходи за період квітень-серпень 2023 року, вбачається, що позивачу було нараховано грошове забезпечення в сумі 87330,59 грн та інші нарахування в сумі 170826,82 грн, проте серед таких додаткова грошова винагорода на період лікування та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення не зазначена.

Відтак, відповідачем не спростовано невиплату позивачу додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, за період його лікування після поранення та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, як це передбачено Постановою № 168.

За наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 22.05.2023 по 06.06.2023, з 07.06.2023 по 15.06.2023 та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17.06.2023 по 16.07.2023.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, з розрахунку 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 22.05.2023 по 06.06.2023, з 07.06.2023 по 15.06.2023 та з 17.06.2023 по 16.07.2023, з урахуванням виплачених сум.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не підтвердив правомірність своїх дій, натомість позивачем частково доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судового збору між сторонами у відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 22.05.2023 по 06.06.2023, з 07.06.2023 по 15.06.2023 (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17.06.2023 по 16.07.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 22.05.2023 по 06.06.2023, з 07.06.2023 по 15.06.2023 (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17.06.2023 по 16.07.2023, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15 серпня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя О.В. Поліщук