Справа № 120/2332/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

19 серпня 2024 р. Справа № 120/2332/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Турбівської селищної ради

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Турбівської селищної ради (далі- відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Турбівської селищної ради щодо ненадання ОСОБА_1 запитуваної інформації вказаної в запиті №28 на отримання публічної інформації від 29.01.2024 року.

- зобов`язати Турбівську селищну раду повторно розглянути запит №28 на отримання публічної інформації від 29.01.2024 року від ОСОБА_1 з наданням достовірної та повної інформації у порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що звернулась до відповідача із запитом про надання публічної інформації, а саме: просила надати перелік всіх працівників Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, займаної посади, дати прийому/призначення на посаду) хто з 01.01.2024 року виконує делеговані повноваженнями в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель на території селищної ради та надати копії документів (рішень тощо), на підставі яких відбулося делегування повноважень в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель).

Вказує, що на свій запит отримала відповідь від 07.02.2024, однак вважає, що відповідач відмовив їй в наданні повної публічної інформації.

Ухвалою від 04.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що 01.02.2024 до Турбівської селищної ради надійшов запит № 28 на отримання публічної інформації від жительки с. Коханівка ОСОБА_1 , на що 07.02.024 ОСОБА_1 надіслано відповідь на запит № 28.

Вказує, що Турбівською селищною радою не отримано повноважень та не набуто в установленому законом порядку права здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель. Виконавчі органи Турбівської селищної ради реалізують функцію державного контролю за використанням та охороною земель, а саме через державних інспекторів державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Дергеокадастру у Вінницькій області, кваліфікаційні вимоги до яких визначені статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

29.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із запитом № 28 на отримання публічної інформації, в якому просила надати перелік всіх працівників Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, займаної посади, дати прийому/призначення на посаду) хто з 01.01.2024 року виконує делеговані повноваженнями в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель на території селищної ради та надати копії документів (рішень тощо), на підставі яких відбулося делегування повноважень в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель).

У відповідь на даний запит, відповідач листом від 07.02.2024 за №08-10/229 повідомив, що статтею 3 Закону України «Про порядок делегування повноважень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування» передбачено, що делегування повноважень органів виконавчої влади органам місцевого самоврядування та повноважень органів місцевого самоврядування органам виконавчої влади або іншим органам місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Конституції і законів України, статутів територіальних громад та умов договору між суб`єктом делегування повноважень та суб`єктом, якому делегуються повноваження. Також, в ст. 25 зазначеного закону визначено, що делегування повноважень органів місцевого самоврядування може здійснюватися як за законом, прийнятим Верховною Радою України, так і згідно рішення органів місцевого самоврядування та договору про делегування владних повноважень.

Згідно ст. 28 Закону контроль за виконанням делегованих повноважень провадиться уповноваженими посадовими особами суб`єкта права делегування або суб`єкта, повноваження якого делегуються. Для проведення контролю можуть створюватися спеціальні контрольні комісії та інші контролюючі органи у складі суб`єкта делегування або суб`єкта, повноваження якого делегуються.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль використанням та охороною земель» державний контроль за використання охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин Державний контроль за використання та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень визначених законом у разі прийняття відповідного радою рішення про здійснення такого контролю.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що виконавчі органи сільських селищних, міських рад набувають установлених законом повноважень здійснення державного контролю за використання та охорони земель у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю реалізують функцію державного контролю за використання та охорони земель через державних інспекторів з державного контролю за використання охорони земель відповідних рад.

У разі якщо сільські, селищні, міські ради не прийняли рішення здійснення державного контролю за використанням та охороною земель та не забезпечили призначення державних інспекторів відповідних рад, повноважених рад у зазначеній сфері виконує центральний орган виконавчої влади що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до прийняття радами установленому цим Законом порядку рішення про виконання радами повноважень із здійснення державного контролю за використання та охорони земель.

Також вказав, що виконавчі органи Турбівської селищної реалізують функцію державного контролю за використанням та охороною земель через державних інспекторів державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, кваліфікаційні вимоги до яких визначені ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Разом з тим, позивач вказує, що із раніше отриманого від відповідача листа-відповіді від 28.07.2023 року за № 08-101395 позивачу стало відомо, що: «Згідно положення про Відділ земельних відносин та екологічних питань Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області затверджено рішення 21 сесії 8 скликання Турбівської селищної ради від 24.12.2021 року №8/21- 1358, відділ займається реалізацією державної політики у сфері регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, ефективного управління на землях комунальної власності...».

Крім того, в обґрунтування позову позивач також вказує, що відділ земельних відносин та екологічних питань Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області згідно рішення 21 сесії 8 скликання Турбівської селищної ради від 24.12.2021 року №8/21-1358 займається реалізацією державної політики у сфері регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, ефективного управління на землях комунальної власності, а відтак, на думку позивача, відповідач був зобов`язаний протягом місяця забезпечити призначення державних інспекторів з контролю за використанням та охороною земель відповідних рад.

Також вказала, що отримання нею інформації про особу, яка виконує делеговані повноваженнями в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель на території селищної ради є необхідним для реалізації ОСОБА_1 своїх функцій зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і ненадання інформації створює суттєву перешкоду свободі вираження поглядів.

Позивач вважає, що відповідач порушив її право на отримання повної та достовірної публічної інформації вказаної в запиті № 28 на отримання публічної інформації від 29.01.2024 року, а тому звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить за наступного.

Відповідно до частини 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 13 січня 2011 року №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон України "Про доступ до публічної інформації").

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Згідно зі статтею 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За правилами статті 14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

В силу положень статті 16 Закону №2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію та надання консультацій під час оформлення запиту. Запит, що пройшов реєстрацію у встановленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань запитів на інформацію.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як встановлено судом, 29.01.2024 позивач звернулась до відповідача із запитом про надання публічної інформації, в якому просила надати перелік всіх працівників Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, займаної посади, дати прийому/призначення на посаду) хто з 01.01.2024 року виконує делеговані повноваженнями в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель на території селищної ради та надати копії документів (рішень тощо), на підставі яких відбулося делегування повноважень в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель).

У відповідь на запит, листом №08-10/229 від 07.02.2024 відповідач, з посиланням на відповідні норми законів, вказав, що виконавчі органи Турбівської селищної реалізують функцію державного контролю за використанням та охороною земель через державних інспекторів державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, кваліфікаційні вимоги до яких визначені ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив їй у наданні повної публічної інформації, оскільки їй стало відомо, що згідно положення про відділ земельних відносин та екологічних питань Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області затверджено рішення 21 сесії 8 скликання Турбівської селищної ради від 24.12.2021 року №8/21- 1358, відділ займається реалізацією державної політики у сфері регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, ефективного управління на землях комунальної власності.

А також вказує, що отримання запитуваної інформації про особу, яка виконує делеговані повноваженнями в сфері здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства, використання та охорони земель на території селищної ради є необхідним для реалізації позивачу своїх прав.

Так, статтею 3 Закону України «Про порядок делегування повноважень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування» передбачено, що делегування повноважень органів виконавчої влади органам місцевого самоврядування та повноважень органів місцевого самоврядування органам виконавчої влади або іншим органам місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Конституції і законів України, статутів територіальних громад та умов договору між суб`єктом делегування повноважень та суб`єктом, якому делегуються повноваження.

В статті 25 зазначеного закону визначено, що делегування повноважень органів місцевого самоврядування може здійснюватися як за законом, прийнятим Верховною Радою України, так і згідно рішення органів місцевого самоврядування та договору про делегування владних повноважень.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державний контроль використанням та охороною земель» державний контроль за використання охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин Державний контроль за використання та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень визначених законом у разі прийняття відповідного радою рішення про здійснення такого контролю.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що виконавчі органи сільських селищних, міських рад набувають установлених законом повноважень здійснення державного контролю за використання та охорони земель у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю реалізують функцію державного контролю за використання та охорони земель через державних інспекторів з державного контролю за використання охорони земель відповідних рад.

У разі якщо сільські, селищні, міські ради не прийняли рішення про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель та не забезпечили призначення державних інспекторів відповідних рад, повноважених рад у зазначеній сфері виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до прийняття радами установленому цим Законом порядку рішення про виконання радами повноважень із здійснення державного контролю за використання та охорони земель.

Отримання делегованих повноважень держави та організація їх реалізації потребує від органів місцевого самоврядування здійснення певних кроків, прийняття відповідних рішень.

Місцеві ради повинні: Прийняти рішення ради про здійснення виконавчим органом сільської, селищної, міської ради державного контролю за використанням та охороною земель та утворення відповідного виконавчого органу місцевої ради (наприклад, сектору) з повноваженнями державного контролю за використанням та охороною земель.

Затвердити положення про виконавчий орган місцевої ради (наприклад, сектору) з повноваженнями державного контролю за використанням та охороною земель.

Внести зміни у рішення місцевої ради щодо затвердження організаційної структури апарату ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів ради, доповнивши структуру виконавчим органом місцевої ради (наприклад, сектором) з повноваженнями державного контролю за використанням та охороною земель, а також зміни граничної чисельності працівників - у разі такої потреби (або ж здійснити формування штатних одиниць для відповідного виконавчого органу місцевої ради (наприклад, сектору) з повноваженнями державного контролю за використанням та охороною земель шляхом їх перерозподілу в межах затвердженої граничної чисельності працівників.

Внести зміни у розпорядження сільського/селищного/міського голови про затвердження штатного розпису апарату ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів ради згідно з відповідними змінами в організаційній структурі.

Сільський/селищний/міський голова: а) протягом місяця з дати прийняття місцевою радою рішення про здійснення її виконавчим органом державного контролю за використанням та охороною земель, а також про утворення відповідного виконавчого органу місцевої ради (наприклад, сектору) з повноваженнями державного контролю за використанням та охороною земель забезпечує призначення на відповідні посади, до повноважень яких віднесено здійснення державного контролю за використанням та охороною земель; б) протягом 10 календарних днів після призначення на відповідні посади, до повноважень яких віднесено здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, письмово інформує про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру).

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад починають виконувати повноваження зі здійснення державного контролю за використанням та охороною земель через 30 календарних днів після інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад реалізують функцію державного контролю за використанням та охороною земель через державних інспекторів з державного контролю за використанням та охороною земель, які є посадовими особами місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу, що державний контроль - це одна із форм здійснення влади, що забезпечує дотримання законів та інших нормативних актів і його здійснення є однією із функцій державного управління.

Як повідомив відповідач, Турбівською селищною радою не отримано повноважень та не набуто в установленому законом порядку права здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель.

Натомість, з урахуванням вищевикладеного можна зробити висновок, що Положення про відділ земельних відносин і екологічних питань Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, яке затверджено рішенням сесії 8 скликання Турбівської селищної ради від24.12.2012 року №8/21-1358, стосується того, що відділ займається реалізацією саме державної політики у сфері земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, ефективного управління на землях комунальної власності, віднесених до компетенції такого відділу і визначається як система дій, які відповідають законодавчим і нормативним актам України.

Дослідивши зміст наданої відповіді на запит про надання інформації, суд зазначає, що відповідач, згідно з сформованим позивачем запитом, серед іншого, вказав, що виконавчі органи Турбівської селищної ради реалізують функцію державного контролю за використанням та охороною земель через державних інспекторів державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, кваліфікаційні вимоги до яких визначені статтею 10 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», чим надав вичерпну інформацію на поставлене у запиті про доступ до публічної інформації питання, а тому суб`єкт владних повноважень діяв у межах наданих повноважень.

Доводи позивача, що у даній справі Відділ земельних відносин та екологічних питань Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області займається реалізацією державної політики у сфері регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, ефективного управління на землях комунальної власності, а тому на думку позивача, відповідач був зобов`язаний протягом місяця забезпечити призначення державних інспекторів з контролю за використанням та охороною земель відповідних рад суд оцінює критично, оскільки такі виходять за предмет розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання запитуваної інформації, та як наслідок, відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Положеннями частини 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При цьому, згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Турбівська селищна рада (вул. Миру, 44, смт. Турбів, Вінницький район, Вінницька область, )

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: