Справа № 160/19802/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 серпня 2024 рокуСправа № 160/19802/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з дати звернення із заявою про призначення - 20.09.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплати пенсію ОСОБА_1 з дати звернення із заявою про призначення - 20.09.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір пенсії з 20.09.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з дати звернення із заявою про призначення - 20.09.2017.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подання до суду:

- належних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на підписання позовної заяви;

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 29.07.2024, від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник позивача просить звільнити позивача від сплати судового збору та обгрунтовує тим, що відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зокрема, в разі якщо розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік. Представник позивача зазначає, що відповідно до довідки з органу ДПС України у позивача доходи відсутні.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Законом України Про судовий збір визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Пільги щодо сплати судового збору встановлені статтею 5 Закону України Про судовий збір.

Крім того, стаття 8 зазначеного Закону передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивач не надав суду доказів наявності у нього пільг щодо сплати судового збору, встановлених статтею 5 Закону України Про судовий збір.

Питання ж звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з визначених статтею 8 цього Закону умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №9901/124/21.

Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 8 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає правових підстав для задоволення поданої позивачем заяви, і, як наслідок, надання переваг будь-якій особі при зверненні до адміністративного суду, порушуючи при цьому ст.ст. 8, 9, 161 КАС України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі (заява № 28249/95), право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Щодо недоліків позовної заяви в частині надання до суду належних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на підписання позовної заяви, то представник позивача в заяві про усунення недоліків зазначив, що разом з позовною заявою через систему Електронний Суд надіслано оригінал довіреності. Представник позивача вказує, що роздруківка судом документів поданих через систему Електронний суд для утворення паперової копії справи не свідчить про подання позивачем копій документів.

З даного приводу суд зазначає, що надана до суду через систему «Електронний суд» ксерокопія апостилю не є документом, що підтверджує адміністративну процесуальну дієздатність ОСОБА_2 , як повноважного представника ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 05.01.2018 у справі №826/7941/17, від 15.01.2018 у справі №820/2589/17, від 12.04.2021 у справі №540/1138/20 та від 23.06.2022 у справі №620/16645/21.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач вимоги ухвали суду від 29.07.2024 не виконав, недоліки позовної заяви не усунув, з відповідним клопотанням про продовження строку для виконання ухвали суду не звернувся.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська