Справа № 280/1810/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 280/1810/24
(суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі №280/1810/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 лютого 2024 року звернувся до суду з позовом Військової частини НОМЕР_1 згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди мені, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між додатковою винагородою у розмірі 100000 грн та 30000 грн за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Позовна заява фактично обґрунтована тим, що відповідач протиправно не виплатив позивачу додаткову грошову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року у спірний період у розмірі, збільшеному до 100000 гривень.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що сам лише факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн. При цьому, позивачем не надано суду жодного з визначених законом документів, які б надавали право на нарахування та виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що Херсонська міська територіальна громада віднесена до зони активних бойових дій з 01.05.2023 року. Позивач зазначає про те, що саме визначення місця виконання бойових завдань та забезпечення здійснення заходів є визначальною умовою для нарахування додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. Зазначає про те, що суд першої інстанції проігнорував надані позивачем документи на підтвердження права на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн, а саме роз`яснення Департаменту соціального забезпечення МОУ від 11.04.2023 року, копію листа Департаменту соціального забезпечення МОУ від 13.03.2023 року, копію доповідної записки, копії листа командира. Також, позивач в підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог посилається на довідку військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2024 року згідно з якою він у період з 01.02.2024 року по 28.02.2024 року брав безпосередню участь у бойових діях на території Херсонської територіальної громади.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 18.03.2022 №13, довідки ВЧ НОМЕР_1 від 17.02.2024, позивач з 18.03.2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України) (а.с.9).

Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони від 19.01.2023 №58дск, 197 батальйону ТРО позивачу наказано прибути в район с. Чорнобаївка Херсонської області для періоду в оперативне підпорядкування НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони та зайняти бойові позиції.

Згідно з бойовим розпорядженням командира НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск, відповідно до головного завдання НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони - кругової оборони АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 батальйону ТРО позивачу наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_1 та частині прилеглих населених пунктів, та обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони.

У подальшому фактично зона відповідальності 197 батальйону ТРО суттєво не змінювалась, а особовий склад батальйону продовжує перебувати у м. Херсон та прилеглих населених пунктах, виконувати завдання на лінії бойового зіткнення.

Згідно з бойовим наказом командира НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони від 14.01.2024 № 180дск, 197 батальйон 18.01.2024 передислоковано до Донецької області.

Відповідно до наданого позивачем табелю про грошове забезпечення, в січні березні 2023 року включно ОСОБА_1 отримував додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн, а з квітня 2023 року розмір додаткової винагороди позивача зменшився до 30000 грн на місяць (а.с.12).

За змістом довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої ВЧ НОМЕР_1 від 25.03.2024 №972 ОСОБА_1 в період з 12.05.2022 по 27.05.2022, з 31.05.2022 по 05.06.2022, з 10.06.2022 по 11.04.2023, з 22.04.2022 по 06.07.2023, з 17.07.2023 по 25.03.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, перебуваючи в районах с-ща Зарічне Комишуваської селищної громади Запорізької області; м. Херсон, с-ща Зеленівка Херсонської територіальної громади Херсонської області; м. Добропілля Добропільської міської громади Донецької області (а.с.33).

Правомірність не виплати позивачу додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 в розмірі 100000 грн за період з 01.03.2023 року до 17.01.2024 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року та триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин), зокрема, встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 (надалі, також - Доручення від 23.06.2022 року№912/з/29), згідно з пунктом 1 якого під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії. Абзацами 1 та 2 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 13 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 передбачено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022 року (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022 року).

В подальшому дію доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 продовжено в 2023 році.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або заходах є виконання військовослужбовцем у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та у визначених відповідним рішення Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення бойових дій завдань та участь військовослужбовця у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29.

При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29, на підставі яких керівником органу військового управління видається наказ про виплату додаткової винагороди.

Підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець складена за формою, наведеною в додатку № 1 Телеграми від 25.03.2022 № 248/1298.

Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження наявності у позивача права на виплату додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 в розмірі 100000 грн надано довідку №972 від 25.03.2024 року.

В свою чергу, як вбачається з вищезазначеної довідки, вона містить інформацію про те, що ОСОБА_1 з 12.05.2022 по 27.05.2022, з 31.05.2022 по 05.06.2022, з 10.06.2022 по 11.04.2023, з 22.04.2022 по 06.07.2023, з 17.07.2023 по 25.03.2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах с-ща Зарічне Комишуваської селищної громади Запорізької обл., м. Херсон, с-ща Зеленіка Херсонсокої територіальної громади Херсонської області, м. Добропілля Добропільської міської громади Донецької області (а.с.33).

В зазначеній довідці вказано, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що вищезазначена довідка не містить інформації саме про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів у вказаний період, в той час як Постановою КМУ №168 передбачено виплату додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень саме за безпосередню участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів.

Також, суд зауважує і на тому, що ця довідка складена не за формою наведеною в додатку № 1 Телеграми від 25.03.2022 № 248/1298, а тому не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень для військовослужбовця відрядженого для безпосередньої участі у бойових діях або заходах.

Підставою для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень військовослужбовцям, які не були відряджені для безпосередньої участі у бойових діях або заходах за умовами постанови КМУ №168 та Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 є наказ керівника органу військового управління про виплату додаткової винагороди виданого на підставі документів, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, керівником органу військового управління наказ про виплату позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях або заходах не видавався. Враховуючи те, що керівником органу військового управління наказ про виплату позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень не видавався та позивачем такі дії не оскаржуються, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність у відповідача обов`язку нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень у спірний період.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що додані позивачем до позовної заяви роз`яснення Департаменту соціального забезпечення МОУ від 11.04.2023 року, копію листа Департаменту соціального забезпечення МОУ від 13.03.2023 року, копію доповідної записки, копії листа командира не є документами на підставі яких нараховується та виплачується додаткова винагорода збільшена до 100000 гривень.

Щодо наданої позивачем до апеляційної скарги копії довідки військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2024 року згідно з якою він у період з 01.02.2024 року по 28.02.2024 року брав безпосередню участь у бойових діях на території Херсонської територіальної громади, суд апеляційної інстанції зауважує, що ця довідка не впливає на правильність вирішення цієї справи судом першої інстанції, оскільки на дату звернення позивача до суду з цим позовом 19.02.2024 року позивачу така довідка ще не була видана, так як вона датована 04.03.2024 року, а тому ця довідка не була підставою виникнення спірних відносин.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі №280/1810/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва