Справа № 296/12799/23
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Савченко Т.В.

представника відповідача Гуменюка О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) № 457 від 07.12.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до зазначеної постанови він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а саме - за порушення правил військового обліку, вчиненого повторно.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказанев ній правопорушення є протиправною, оскільки під час її винесення не дотримані норми діючого законодавства. Позивач заперечує, що особисто отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказав, що підпис в повістці є явно підробленим, вказував на факт підробки працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте його зауваження були проігноровані. За фактом підробки підпису в повістці від 09.11.2023 звернувся з заявою про вчинення злочину до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Зазначив, що виключений з військового обліку у зв`язку з хворобою, що також не було взято до уваги відповідачем.

Крім того, позивач зауважує, що його помилково притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає повторність вчинення адміністративного правопорушення, яка в його діях відсутня.

Вважає, що його права грубо порушені, у зв`язку із чим просить суд постанову скасувати.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15.01.2024 року матеріали справи №296/12799/23 передано за підсудністю на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

28.02.2024 представник відповідача Гуменюк О. направив відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував (а.с. 38-40). В обґрунтування заперечень вказав, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно, із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача.

Зауважив, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути на виклик доІНФОРМАЦІЯ_4 , проте проігнорував вказану повістку, вподальшому був доставлений працівниками Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для вручення протоколу про адміністративне правопорушення, в якому була зазначена дата розгляду справи. Факт вручення 09.11.2023 повістки ОСОБА_1 підтверджено показами особи, яка її вручала - солдатом ОСОБА_2 .

До відзиву на позовну заяву відповідач долучив докази його направлення позивачу (а.с. 48-49), тобто відповідачем дотримані вимоги ч. 9 ст. 79, ч. 4 ст. 162 КАС України.

28.02.2024 представник відповідача Гуменюк О. також подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем встановленого 10-денного строку для звернення до суду з позовом (а.с. 50-51).

Судове засідання 27.03.2024 було відкладено у зв`язку з першою неявкою представника відповідача, а також за заявою позивача та його представника, які просили відкласти розгляд справи, оскільки не отримали відзив на позовну заяву та докази, долучені до нього.

В судове засідання 04.06.2024 ОСОБА_1 та його представник адвокат Шелепа С.А. не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с.61), причини неявки не повідомили.

В судове засідання 07.08.2024 позивач та його представник в судове засідання не з`явились повторно.

06.08.2024 ОСОБА_1 направив заяву про відкладення судового розгляду, посилаючись на те, що його представник адвокат Шелепа С.А. перебуває у щорічній відпустці.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що позивач та його представник повторно не з`явились в судове засідання, що відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є підставою для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі матеріалів, долучених до справи, проводити розгляд справи в їх відсутність.

Представник відповідача Гуменюк О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на доводи, викладені ним у відзиві на позовну заяву. Додатково наголосив, що позивач ОСОБА_1 особисто отримав і розписався в повістці про необхідність з`явитись на виклик 09.11.2023, його особисті дані, місце проживання, номер мобільного телефона були встановлені солдатом ОСОБА_2 із застосунку «Дія», яку пред`явив ОСОБА_1 для посвідчення своєї особи. Також зазначив, що під час складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 особисто в його присутності зазначав, що він не був зобов`язаний з`являтись по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він не підлягає призову.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню, обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 09.11.2023 ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год 10.11.2023 (а.с. 44).

Відповідно до звернення від 27.11.2023 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 направив вимогу до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.45).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного солдатом ОСОБА_3 06.12.2023, ОСОБА_1 , отримавши повістку з вимогою з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для уточнення облікових даних та при необхідності проходження медичної комісії з подальшим відбором кандидатів для проходження військової служби у складі ЗСУ. Проте, у визначений термін не з`явився, наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути, не повідомив та підтверджуючих документів не надав, чим порушив вимоги ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, одночасно повідомлений, що справа буде розглянута 07.12.2023 о 10:00 год. Копію зазначеного протоколу ОСОБА_1 отримав особисто під підпис, в протоколі власноручно зазначив, що з обставинами не згоден, повістку не отримував, правопорушення не вчиняв (а.с. 7).

07.12.2023 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 виніс постанову №457 за справою про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн (а.с. 8-9).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 10.11.2023 ОСОБА_1 в порушення вимог частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в особливий період, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

В постанові міститься підпис особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, наявні власноручні пояснення ОСОБА_1 , що він не згодний з постановою, міститься його клопотання про проведення графічної експертизи, в задоволенні якої було відмовлено з посиланням на відсутність підстав.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що в задоволенні клопотання про проведення експертизи ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки її проведення ІНФОРМАЦІЯ_6 є неможливим.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов такого висновку.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 р (далі - Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан, який неодноразово був продовжений і діє на даний час, продовжений до 09.11.2024.

Отже, на момент вручення позивачу повістки про виклик, складення протоколу та винесення оспорюваної постанови в Україні діє особливий період.

Відповідно до п.19 Порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частина 2 статті 210-1 КУпАП (в редакції Закону України № 1357-IX від 30.03.2021, чинна на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення повторного протягом року порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

За правилами ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Аналіз наведених норм у контексті спірних правовідносин та доводів сторін свідчить, що для висновку про правомірність постанови № 457 від 07.12.2023 необхідно встановити наступні обставини: вручення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії на 10.11.2023 о 09:00; доведення до відома позивача інформації про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Статтями 9, 77 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

За правилами ч.ч. 4, 5, ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст протоколу № 457 від 06.12.2023, оспорюваної постанови від 07.12.2023, судом встановлено, що зазначені документи винесені уповноваженими особами, їх зміст відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП, судом не встановлено порушення процедури їх складення і винесення, судом не встановлено порушень порядку розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, який визначений ст. 268 КУпАП, які призвели до істотного порушення прав позивача.

Матеріали справи містять розписку про отримання позивачем 09.11.2023 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 10.11.2023 на 09:00 год, в якій проставлений підпис у графі "особистий підпис громадянина", зазначені: дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса - АДРЕСА_1 , та номер мобільного телефону особи (а.с. 44).

ОСОБА_5 стверджує, що він не отримував вказану повістку, підпис у графі "особистий підпис громадянина" в розписці проставлений не ним, підпис є підробленим.

Факт вручення позивачу 09.11.2023 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 10.11.2023 на 09:00 год підтверджується рапортом солдата стрілець-санітарної роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 особисто проставив підпис в розписці про отримання повістки, його анкетні дані були встановлені з мобільного застосунку «Дія» (а.с. 47).

На підтвердження власних доводів про те, що позивач повістку не отримував, до адміністративного позову долучена копія заяви про вчинення злочину - підробки підпису, яка подана ним до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 07.12.2023 (а.с.12-13).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що з моменту звернення заявника з заявою про вчинення злочину минуло вісім місяців, водночас позивач та його адвокат Шелепа С.А. не надали суду відомості про результати досудового розслідування за заявою про злочин від 07.12.2023, в судові засідання двічі не з`явились, клопотання про витребування доказів не заявляли, що розцінюється судом як пасивна поведінка сторони позивача, що свідчить про відсутність необхідності в наданні доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас, позивач, всупереч вимогам ст.ст. 77, 78 КАС України, не надав суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених ним в позовній заяві. Сам по собі обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку надати суду докази в обґрунтування власних доводів.

До позовної заяви протягом часу перебування справи в провадженні суду позивачем не долучено жодного належного доказу, який би підтверджував, що підпис в розписці від 09.11.2023 належить не йому, є підробленим, проставлений іншою особою. За час перебування справи в провадженні суду позивач додатково до матеріалів справи не долучив жодного доказу на підтвердження заявлених вимог, не подав жодного клопотання, які відповідно до положення ч. 5 ст. 161 КАС України могли бути долучені у разі необхідності до позовної заяви.

Суд критично відноситься до доводів позивача про те, що він не отримував повістку про виклик і з огляду на те, що в розписці відображені його особисті дані - дата народження, місце проживання тощо. Зі змісту рапорту солдата ОСОБА_2 вбачається, що відомості щодо ОСОБА_1 були встановлені із застосунку "Дія", що позивачем не спростовано.

Доказів прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 10.11.2023 о на 9:00 матеріали справи не містять, що свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Суд визнає неспроможними доводи позивача, що він неправомірно притягнутий до адіміністративної відповідальності з посиланням, що в його діях відсутня ознака повторності, оскільки позивач не притягнутий до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 210-1 КУпАП за кваліфікуючою ознакою вчинення правопорушення повторно протягом року. Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за кваліфікуючою ознакою вчинення правопорушення в особливий період.

Постанова за справою про адміністративне правопорушення №457 винесена 07.12.2023.

Станом на дату винесення постанови частина 2 статті 210-1 КУпАП в редакції від 14.10.2023 року передбачала відповідальність за вчинення повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

ОСОБА_1 в позовній заяві посилається та цитує норми ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, в редакції станом на день звернення з позовною заявою до суду, а не станом на день винесення постанови.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо його виключення з військового обліку, враховуючи те, що вручити повістку можуть як особі, яка знята, так і виключена з військового обліку, оскільки при врученні повістки уповноважені особи не встановлюють наявність або відсутність факту відстрочки від призову, цими питаннями займається безпосередньо призовна комісія. А відтак ОСОБА_1 зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 у встановлений час та дату. Закон не містить серед категорій осіб, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, знятих з військового обліку, такі особи можуть бути призвані на військову службу за умови проходження медичної комісії.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративного позову фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, не доведені відповідними засобами доказування, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримував повістку, проте за викликом не з`явився, судом не встановлено, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням норм чинного законодавства або з істотним порушенням прав позивача, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, що підтверджується належними і достатніми доказами, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 діяли з дотриманням вимог норм КУпАП, позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, підстави для скасування постанови відсутні.

Водночас, суд не бере до уваги клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, оскільки дане питання вирішувалось суддею під час відкриття провадження у справі. Постанова про адміністративне правопорушення №457 винесена 07.12.2023, позовна заява відправлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 18.12.2023, про що свідчить відтиск печатки АТ «Укрпошта», тобто з дотриманням вимог ч. 6 ст. 120, ч. 2 ст. 286 КАС України, а відтак позивач не пропустив строк звернення до суду з позовною заявою.

Крім того, суд наголошує, що відповідач, як учасник судового провадження, не наділений процесуальними повноваженнями, надавати оцінку своєчасності звернення до суду з позовом, що є виключно дискрецією суду.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Шелепа Сергій Анатолійович, робоча адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Стрілецька