Справа № 560/7648/24
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7648/24
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що як фізична особа - підприємець наділена статусом сільськогосподарського товаровиробника та використовує належні їй на праві власності нежитлові будівлі як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а тому такі будівлі, в силу приписів п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.05.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем 10.06.2024 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що ОСОБА_1 , хоча і являлась фізичною особою-підприємцем, проте вона не займалася виробництвом сільськогосподарської продукції, та не здійснювала операції з її постачання. Нежитлові будівлі, про які йдеться в цьому відзиві, не використовувалися нею, як їх власником, саме у сільськогосподарській діяльності.

У відзиві відповідач також зазначає про пропущення позивачем строку звернення до суду.

Від позивача до суду надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому вказано, що ОСОБА_1 не отримувала оскаржуване повідомлення-рішення, 10.04.2024 звернулася до відповідача із запитом, в якому просила надати належним чином завірену його копію, проте відповіді не отримала.

Надаючи правову оцінку питанню дотримання позивачем строку звернення до суду, суд зазначає та враховує наступне.

Так, ч. 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до довідки поштового відділення до поштового відправлення 989, яким позивачу було відправлено спірне податкове повідомлення-рішення, причина повернення - неправильно зазначена (відсутня) адреса.

Таким чином, суд відхиляє аргументи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки відсутні належні докази ознайомлення ОСОБА_1 з податковим повідомленням-рішенням.

У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити, надає пояснення, аналогічні зазначеним у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 01.06.2016 зареєстрована як фізична особа - підприємець, види економічної діяльності: 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу (основний), 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів, 14.14 Виробництво спіднього одягу.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач має у власності нерухоме майно, а саме, нежитлове приміщення, загальною площею 1057,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 23.02.2023 винесено податкове повідомлення-рішення №0-2225, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, яке перебуває у власності фізичних осіб, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік у розмірі 34262,25 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено статтею 266 ПК України.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

З правового аналізу цієї норми слідує, що підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, є призначення такої будівлі для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а також особа має бути сільськогосподарським товаровиробником і така будівля не здаються їх власником в оренду, лізинг, позичку.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11.04.2023 у справі №380/18104/21.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 щодо цілей глави 1 розділу XIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.

Визначення "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18.01.2001 №2238-III, сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем, з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" від 23.09.2008 №575-VI виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 24.02.2020 у справі №500/2407/18.

Отже, основними умовами, які дають підстави платнику податку не враховувати належні йому об`єкти нерухомого майна у складі об`єктів по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, є:

належність власника таких об`єктів до сільськогосподарських товаровиробників;

належність будівель та споруд до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" (код 1271) ДК 018-2000;

ненадання власниками таких об`єктів в оренду, лізинг, позичку.

До фізичних осіб - сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відносять фізичних осіб - підприємців, які займаються виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснюють операції з її постачання.

Суд звертає увагу, що лише сам по собі факт наявності у власності позивача будівлі призначеної для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не може свідчити про ознаку позивача, як сільськогосподарського товаровиробника.

Разом із тим, позивач, наполягаючи на наявності пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не надала жодних доказів, які б підтверджували факт безпосереднього використання нею вищезазначеного об`єкта нерухомості у власній сільськогосподарській діяльності.

Позивач, хоча і зареєстрована фізичною особою - підприємцем, разом з тим, це не може вважатися доказом того, що вона у 2022 році здійснювала діяльність як сільськогосподарський товаровиробник, тому відсутні підстави для застосування вимог підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України при нарахуванні податку на зазначений вище об`єкт нежитлової нерухомості за зазначений період.

Таким чином, оскільки позивачем не подано й матеріалами справи не підтверджено, що вона є сільськогосподарським товаровиробником, позивач не відповідає вимогам, які ставляться до суб`єкта - власника нежитлової нерухомості, для звільнення її від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.О. Михайлов