Справа № 160/5580/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/5580/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 р. (суддя: Серьогіна О.В) в адміністративній справі №160/5580/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.01.2024 р. № 73 щодо відмови йому в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом зарахування до стажу періодів роботи з 09.02.2000 р. по 23.11.2006 р., з 16.02.2007 р. по 08.05.2007 р., з 19.05.2007 р. по 30.11.2007 р., з 01.12.2007 р. по 20.05.2016 р., починаючи з моменту настання пенсійного віку, а саме з 14.01.2024 р.

Позов обгрунтовано тим, що 04.01.2024 р. він звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 10.01.2024 р. Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення №73 в якому вказано, що пенсію за віком призначити йому не має законних підстав, так як його загальний стаж складає 22 роки 11 місяців 7 днів, всупереч необхідного 31 рік. До складу страхового стажу йому безпідставно не зараховано відповідачем періоди його роботи з 09.02.2000 р. по 23.11.2006 р., з 16.02.2007 р. по 08.05.2007 р., з 19.05.2007 р. по 30.11.2007 р., з 01.12.2007 р. по 20.05.2016 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.01.2024 р. №73 щодо відмови в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне

страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 09.02.2000 р. по 31.12.2003 р., з 01.08.2005 р. по 23.11.2006 р., з 16.02.2007 р. по 08.05.2007 р., з 19.05.2007 р. по 30.11.2007 р. та з 01.12.2007 р. по 20.05.2016 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2024 р. про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду в даній справі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів з 09.02.2000 р. по 31.12.2003 р., з 01.08.2005 р. по 23.11.2006 р., з 16.02.2007 р. по 08.05.2007 р., з 19.05.2007 р. по 30.11.2007 р. та з 01.12.2007 р. по 20.05.2016 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в цій частині.

Скаргу обгрунтовано тим, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 р. припинила свою дію для України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 р. №1328. З огляду на припинення дії Угоди, відсутні підстави для врахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 періодів його роботи у Російській Федерації в районах Крайньої Півночі.

У поданому представником ОСОБА_1 адвокатом Кардаш В.А. письмовому відзиві на апеляційну скаргу вказано про необхідність скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Оскільки ОСОБА_1 не оскаржено рішення суду першої інстанції в частині, якою йому відмовлено у задоволенні позовних вимог, його перевірка здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.01.2024 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.01.2024 р. №73 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. Рішення обгрунтовано тим, що страховий стаж позивача становить 22 роки 11 місяців 07 днів, замість потрібного 31 рік. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на території Російської Федерації.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в спірні періоди роботи позивача у Російській Федерації в районах Крайньої Півночі усі міжнародні договори були чинні, відтак такі періоди мають бути враховані позивачу до складу його страхового стажу для призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає наступне.

29.11.2022 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Постанова набрала чинності 02.12.2022 р. Водночас, відповідно до пункту 2 статті 13 Угоди про гарантії пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають. Крім того, 01.12.2022 р. Верховна Рада України прийняла Закон України за №2783-IX, який набрав чинності 23.12.2022 р., і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 р. і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 р. № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 р., вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 р. і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 р. №140/98-ВР. Положення Закону № 2783-IX підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022 р., а положення Постанови №1328 з 02.12.2022 р.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що в періоди роботи позивача у Російській Федерації в районах Крайньої Півночі з 09.02.2000 р. по 31.12.2003 р., з 01.08.2005 р. по 23.11.2006 р., з 16.02.2007 р. по 08.05.2007 р., з 19.05.2007 р. по 30.11.2007 р. та з 01.12.2007 р. по 20.05.2016 р. усі міжнародні договори були чинні, а відтак такі періоди мають бути враховані позивачу до складу його страхового стажу, колегія суддів вважає законним та обгрунтованим.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 р. в адміністративній справі №160/5580/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 06 серпня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Суховаров