Справа № 520/2739/22
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань прийняття справи до провадження, з питань роз`яснення судового рішення

"15" серпня 2024 р. справа № 520/2739/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши питання прийняття справи до провадження та заяву представника відповідача про роз`яснення рішення від 24.06.2024р. по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ; далі за текстом - відповідач, суб`єкт владних повноважень владний суб"єкт, адміністративний орган, орган публічної адміністрації, ВЧ, Військова частина) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), яка полягає у здійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.12.2016 по 13.12.2017 та з 07.09.2018 по 15.02.2021 у зменшеному розмірі; 2) зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.12.2016 по 13.12.2017 та з 07.09.2018 по 15.02.2021 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 23.12.2016 року по 13.12.2017 року - січень 2008 року, а в період з 07.09.2018 року по 15.02.2021 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024р. позов було частково задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.12.2016 року по 13.12.2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.12.2016 року по 13.12.2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 07.09.2018 по 28.01.2020 включно відповідно до приписів абзацу 4 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити з урахуванням висновків суду на користь ОСОБА_1 фіксовану індексацію грошового забезпечення щомісячно за період з 07.09.2018 по 28.01.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 з урахуванням раніше виплачених сум.

Представник відповідача 25.07.2024р. подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив суд роз`яснити порядок виконання судового рішення в частині визначення фактичного розміру фіксованої індексації грошового забезпечення щомісячно за період з 07.09.2018 по 28.01.2020 з урахуванням того, що в лютому - березні 2018 (період математичного розрахунку індексації-різниці відповідно до рішення суду) ОСОБА_1 жодних правовідносин з військовою частиною НОМЕР_1 не мав.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078). Суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу, а не березня 2018 року. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу (військовослужбовцю) індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А). Водночас, ОСОБА_1 зарахований до списків частини НОМЕР_1 у вересні 2018 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024р. справа №520/2739/22 передана до провадження судді Сліденка А.В.

Суд не знаходить перешкод для прийняття справи до провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги ту обставину, що у відповідності до вимог ч.3 ст.254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

З цього приводу суд зазначає, що вимоги до оформлення судового рішення викладені законодавцем у ст.246 КАС України, а тому необхідність роз`яснення судового рішення спрямована на виправлення реально існуючого дефекту у тексті судового акту, зумовленого як нечіткістю судового рішення за змістом, так і неясністю та незрозумілістю будь-якої із структурних частин рішення суду і для учасників справи, і для осіб, котрі повинні здійснювати виконання цього судового акту у примусовому порядку.

Отже, потреба у роз`ясненні судового рішення може бути викликана такими суттєвими та істотними дефектами судового акту як: відсутність причинно-наслідкових зв`язків у межах документу; невідповідність змісту мотивувальної частини рішення тексту резолютивної частині рішення; недотримання вимог відносно ясності тексту, яка полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення та у визначеності результату вирішення спору; незрозумілість резолютивної частини рішення такого ступеня, котра явно та очевидно заважатиме як добровільному, так і примусовому виконанню судового акту.

При цьому, критерій зрозумілості тексту судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення відповідно до ст.246 КАС України. Критерій чіткості тексту судового рішення полягає, зокрема, у тому, що: вжиті у судовому рішенні терміни відповідають дійсному змісту відповідних правових категорій за чинним національним законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст застосованої судом норми права відтворений без перекручення із чітким розмежуванням посилання на норму права від власного тлумачення судом змісту цієї норми права.

Відтак, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, сприйняття яких викликає дійсні (а не удавані та вигадані) труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, без внесення фактичних змін в існуюче рішення.

Механізм роз`яснення судового рішення за ст.254 КАС України унеможливлює викладення правової позиції суду з приводу нових вимог або невирішених вимог, а призначений виключно для усунення наявних недоліків в оформленні судового акту, котрі не узгоджуються із положеннями ст.246 КАС України та об"єктивно здатні призвести до явної та очевидно незрозумілості рішення для зацікавлених осіб.

Так, в мотивувальній частині вказаного рішення суд дійшов висновку, що за змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 належить з`ясувати таке: розмір підвищення доходу позивача (військовослужбовця) в березні 2018 року (А);суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б). Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Також слід ураховувати правила Інструкції №260, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, і пункт 1.9 якої передбачав, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу, а не березня 2018 року. Це пояснюється тим, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 ведуть мову про суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися у березні 2018 року, якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу (військовослужбовцю) індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Наведені висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду, що викладені у пунктах 102-109 постанови від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, пунктах 104-110 постанови від 28 серпня 2023 року у справі №420/17338/22, пункті 105 постанови від 18 жовтня 2023 року у справі №380/14195/22.

В резолютивні частині рішення суду від 24.06.2024р. зобов`язано відповідача, зокрема, нарахувати і виплатити з урахуванням висновків суду на користь ОСОБА_1 фіксовану індексацію грошового забезпечення щомісячно за період з 07.09.2018 по 28.01.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 з урахуванням раніше виплачених сум.

З поданої відповідачем заяви вбачається, що процесуальний документ по суті містить незгоду із резолютивною частиною рішення суду від 24.06.2024р. та із правомірністю встановлених у рішенні суду обставин, позаяк обґрунтований твердженнями про відсутність правовідносин з позивачем у лютому 2018р. та у березні 2018р. у зв"язку із зарахуванням заявника до списків Військової частини лише у вересні 2018р.

З приводу даних тверджень суд зазначає, що ці аргументи є підставою для подання апеляційної скарги та оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, але не можуть бути кваліфіковані у якості юридично спроможних доводів для подання заяви про роз`яснення судового рішення.

Окрім того, суд зважає, що за правовою природою інститут роз`яснення судового акту полягає не у наданні відповідей на нові вимоги або на невирішені вимоги, а у більш детальному поясненні положень постановленого судового рішенням, які або нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Натомість, у даному конкретному випадку, відповідач просить роз`яснити порядок та спосіб його виконання, що не є предметом розгляду в порядку статті 254 КАС України.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що механізм роз`яснення судового рішення, визначений статтею 254 КАС України, не допускає тлумачення судом норм процесуального права, а натомість, передбачає уточнення змісту судового рішення, зокрема у спосіб: зміни формулювання викладення відповідної частини судового рішення на більш чітке та зрозуміле; уточнення окремих положень судового рішення, які є нечіткими або допускають неоднозначність їх тлумачення; пояснення застосованих судом термінів або понять. Однак, за будь-яких умов, не допускається зміна змісту судового рішення шляхом його звуження або розширення.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 01.09.2020 у справі № 806/984/18, в постанові від 20 грудня 2023 року у справі № 400/2839/22, в постанові від 21.02.2024р. по справі №№460/9602/20 чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку виконання судового рішення.

Виходячи із системного тлумачення положень КАС України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Висновки аналогічного характеру містяться в ухвалі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №127/27678/16-а.

Розглядаючи подану заяву про роз`яснення судового рішення суд встановив, що заява не містить посилань на те, що резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024р. викликає труднощі в його розумінні або передбачає двояке його тлумачення; в рішенні суду чітко викладена правова позиція суду та наведено докладне обґрунтування мотивів прийняття рішення з посиланням на норми чинного законодавства, якими керувався суд. Рішення суду двоякому тлумаченню не підлягає, оскільки є чітким та ясним і додаткового роз`яснення не потребує.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про відсутність підстав для роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі, адже згаданий судовий акт не містить дефектів оформлення.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 248, 254, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ухвалив:

1. Прийняти адміністративну справу № 520/2739/22 до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Сліденка А.В. Роз`яснити, що надсилання процесуальних документів або учасникам справи, або представникам учасників справи буде здійснюватись або відповідно до ч.5 ст.18 КАС України з урахуванням правового висновку постанови Верховного Суду від 08.02.2024р. у справі №480/8341/22, або за указаними у відповідних процесуальних документах адресами учасників справи (у разі відсутності обов"язку здійснювати реєстрацію електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі). Сповістити, що інформація відносно справи може бути отримана за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2070.

2. Заяву представника відповідача про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024р. по справі №520/2739/22 - залишити без задоволення.

3. Роз`яснити, що ухвала підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Сліденко