Справа № 400/3618/22
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 серпня 2024 р. № 400/3618/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про накладення штрафу на керівника відповідача за невиконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів в розмірі 15942,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів в розмірі 15942,00 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі №400/3618/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як ветерану війни - інваліду 2 групи за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановленому ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплачених сум. У решті позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 30.12.2022 року.

27.02.2023 року на виконання резолютивної частини рішення від 29.11.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №400/3618/22.

24.03.2023 року на адресу Миколаївського окружного адміністративного суду від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника, обґрунтована тим, що Департамент є неналежним відповідачем у справі і не повинен був відповідати по справі, оскільки, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Ухвалою від 12.04.2023 року суд у задоволенні заяви Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про заміну боржника у виконавчому провадженні - відмовив.

16.08.2023 року канцелярією суду було зареєстровано заяву ОСОБА_1 про подання відповідачем звіту, в якій позивач просив встановити відповідачу строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі №400/3618/22.

Ухвалою від 19.09.2023 року суд заяву ОСОБА_1 про встановлення відповідачу строку подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду - задовольнив, встановив Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі №400/3618/22.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року повернуто апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року, у справі № 400/3618/22.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №400/3618/22.

Ухвалою від 06.04.2024 року суд звіт Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради не прийняв як доказ виконання рішення суду від 28.11.2022 року у справі №400/3618/22 та встановив Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради новий строк для подання звіту про виконання судового рішення до 24.06.2024 року.

24.06.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №400/3618/22. В обґрунтування вказаного звіту відповідач зазначив, що у Департаменту є окрема бюджетна програма «Забезпечення виконання рішень суду». Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду. Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду». Департаментом здійснено ОСОБА_2 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як ветерану війни - інваліду 2 групи за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, розмір грошової допомоги становить - 11 566,00 грн. Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26.08.2021 № 902 Департаментом сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів. Вказав, що ОСОБА_2 внесений до вказаного списку. Згідно списку по особам сплата коштів яким передбачена державним бюджетом для забезпечення виконання рішень суду - ОСОБА_2 (справа № 400/3618/22) - 1429 у черзі.

Ухвалою від 05.08.2024 року суд прийняв та затвердив звіт Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 24.06.2024 року про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі №400/3618/22.

05.08.2024 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про стягнення суми боргу у розмірі 15942 грн. та за невиконання ухвали суду накласти адміністративний штраф на керівника установи.

Розглянувши заяву позивача, суд дійшов висновку про її відмову з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приписи статті 382 КАС України не передбачають умови, при настанні яких має бути застосована вказана процесуальна форма судового контролю. А отже, суд має оцінювати та враховувати обставин у кожній конкретній справі окремо.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , він просить суд накласти на начальника Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради штраф у розмірі 40 прожиткових мінімумів з огляду на те, що незважаючи на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року, яке набрало законної сили, відповідач до теперішнього часу не здійснив виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як ветерану війни - інваліду 2 групи за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Суд звертає увагу, що рішенням суду від 29.11.2022 року у справі № 400/3618/22 було зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як ветерану війни - інваліду 2 групи за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановленому ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплачених сум.

Судом встановлено, що Департаментом здійснено ОСОБА_2 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як ветерану війни - інваліду 2 групи за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, розмір грошової допомоги становить - 11 566,00 грн.

Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26.08.2021 № 902 Департаментом сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів.

ОСОБА_2 внесений до вказаного списку. Згідно списку по особам сплата коштів яким передбачена державним бюджетом для забезпечення виконання рішень суду - Тер-Макар`янц Є.Л. (справа № 400/3618/22) - 1335 у черзі.

Як вбачається зі звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, сума заборгованості, буде виплачена позивачу за наявності відповідного фінансування в межах затверджених бюджетних призначень.

Ухвалою від 05.08.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд встановив що Департамент вжив конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду від 29.11.2022 року у справі №400/3618/22. Разом з тим, встановлено, що сума заборгованості, буде виплачена позивачу після надходження коштів з Державного бюджету України, призначених на цю мету.

Станом на час розгляду заяви у суду не має достеменних доказів про те, що відповідач не має наміру виконувати рішення суду від 29.11.2022 року по справі № 400/3618/22.

Суд враховує те, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд не вбачає наявності таких підстав.

Таким чином, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також з поданої заяви не вбачається, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що Департамент створює перешкоди для виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі №400/3618/22.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про накладення на начальника Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради штрафу у розмірі 40 прожиткових мінімумів.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення на начальника Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради штрафу у розмірі 40 прожиткових мінімумів - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А.В. Величко