Справа № 200/3551/24
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року Справа№200/3551/24

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Незалежності, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач, просила суд:

визнати протиправним та скасувати протокол/розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 травня 2024 року №70 в частині незарахування згідно з розрахунком Дніпровського апеляційного суду до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половини строку навчання в Донецькому державному університеті 2 роки 5 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши згідно з наданим Дніпровським апеляційним судом розрахунком до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половину строку навчання в Донецькому державному університеті 2 роки 5 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки, а всього 26 років 10 місяців 21 день, з 07 травня 2024 року із врахуванням раніше виплачених сум.

22 липня 2024 року з огляду на те, що «судом з`ясовано, що оскаржений протокол/ розпорядження від 17 травня 2024 року № 70 винесений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, як я раніш зазначала в позовній заяві, позивач

звернулася до суду із уточненою позовною заявою», у якій, також просила:

визнати протиправним та скасувати протокол/розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17 травня 2024 року № 70 в частині незарахування згідно з розрахунком Дніпровського апеляційного суду до стажу роботи, що дає ОСОБА_1 право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половину строку навчання в Донецькому державному університеті - 2 роки 5 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши згідно з наданим Дніпровським апеляційним судом розрахунком до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половину строку навчання в Донецькому державному університеті - 2 роки 5 місяців10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки, а всього 26 років 10 місяців 21 день, з 07 травня 2024 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Позов обґрунтовано тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при визначенні розміру грошового утримання не врахувало половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті вищого навчального закладу та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано до суду відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема з наступних підстав.

Із заявою №7825 від 08 травня 2024 року про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву із наданими документами опрацьовано спеціалістом з призначення пенсій ОСОБА_2 (Дніпропетровська область U04001-ED010019) та головним спеціалістом з контролюючими функціями ОСОБА_3 (Донецька область U05001-USER63- 05) . Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Сагайдак В.І. (Дніпропетровська область U04001-ED010019) та головним спеціалістом з контролюючими функціями ОСОБА_3 (Донецька область U05001-USER63-05). Вважає, що ГУ ПФУ в Донецькій області не вчиняло жодних дій у відношенні ОСОБА_1 , які б порушили її право на пенсійне забезпечення.

Вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIІI «Про судоустрій і статус суддів», в редакції, діючій на дату звернення Позивача до Управління із заявою про призначення довічного грошового утримання, частиною третьою статті 142 якого врегульовано питання обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

На дату звернення позивачки із заявою загальний страховий (трудовий стаж) становить 33 років 2 місяці 31.03.2024 року (також зараховано навчання у вищому навчальному закладі з та стаж роботи стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки). Натомість стаж позивачки на посаді судді становить 21 ріки 0 місяців 8 днів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до суду відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема з наступних підстав.

Відповідно до наданих документів, загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 33 роки 02 місяці 28 днів, стаж роботи на посаді судді складає 21 рік 00 місяців 08 днів. Відповідно до рішення про призначення довічного грошового утримання судді у відставці від 17.05.2024 № 70, довічне грошове утримання призначено з розрахунку 52 відсотків суддівської винагороди судді відповідно до стажу на посаді судді 21 рік. Враховуючи вище викладене, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07 червня 2024 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у сумі 43,20 грн.

10 червня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача із документами про сплату судового збору у розмірі сумі 43 (сорок три) гривні 20 копійок відповідно до квитанції про сплату №YUR-E959-LE6E від 07 червня 2024 року.

Отже, вимоги ухвали суду від 07 червня 2024 року були виконані позивачем.

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/3551/24

Відповідач 1 скористався правом на подання відзиву відповідно до статті 162 КАС України.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області докази розгляду (опрацювання) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяви ОСОБА_1 від 08 травня 2024 року про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів та прийняті документи за результатами розгляду вказаної заяви відповідним пенсійним органом із зазначенням даного органу, до 10 липня 2024 року.

Відповідачем 1 до суду надано клопотання про приєднання до матеріалів справи, до якого було додано: PrintScreen з підсистеми ІКІС ПФУ ППВП пенсійна справа Лопатіної та Додаток 2 - Коди Територіальних органів ПФУ.

Ухвалою суду від 11 липня 2024 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до участі у справі №200/3551/23 у якості другого відповідача. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішено направити копію позовної заяви з додатками та вирішено розгляд справи №200/3551/23 розпочати спочатку. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області десятиденний строк з дня вручення ухвали, для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статтею 162 КАС України.

Позивач надала до суду через підсистему «Електронний Суд» заяву про уточнення позовних вимог, до якої були додані докази надіслання заяви про уточнення позовних вимог іншим учасникам справи.

Ухвалою суду від 26 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 22 липня 2024 року по справі №200/3551/24, прийнято до розгляду. Продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановлений ухвалою суду від 11 липня 2024 року строк для подання відзиву у справі №200/3551/24, на п`ять днів.

Відповідач 2 скористався правом на подання відзиву відповідно до статті 162 КАС України.

Позивач не скористалась правом на подання відповіді на відзив відповідно до статті 163 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 закінчила Донецький державний університет за спеціальністю «правознавство», про що видано диплом спеціаліста серії НОМЕР_3 .

26 червня 1993 року укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 26 червня 1993 року.

Указом Президента України «Про призначення суддів» від 11 листопада 2002 року №1001/2002 призначено стоком на п`ять років суддею Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області Супрун Марину Юріївну.

Постановою Верховної ради України від 22 травня 2008 року №300-VI обрана на посаду судді вказаного суду безстроково.

Згідно з постанови Верховної ради України «Про обрання суддів» від 18 вересня 2012 року ОСОБА_7 обрано суддею апеляційного суду Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 10 лютого 2016 року, ОСОБА_7 , 10 лютого 2016 року змінила ім`я. Прізвище, власне ім`я, по батькові після реєстрації зміни імені: ОСОБА_1 , про що складено Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області відповідний актовий запис №1.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 15 жовтня 2019 року №2735/0/15-19 переведена на посаду судді Донецького апеляційного суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26 грудня 2023 року №1401/0/15-23 відряджена до Дніпровського апеляційного суду для здійснення правосуддя.

Маючи достатній стаж на посаді судді позивачка реалізувала своє право на відставку.

Так, рішенням Вищої ради правосуддя від 30 квітня 2024 року №1317/0/15-24 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Донецького апеляційного суду (відряджена до Дніпровського апеляційного суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Приймаючи рішення про звільнення позивачки у відставку Вища рада правосуддя виходила із того, що загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який надає їй право на звільнення у відставку, становить 26 років 10 місяців 29 днів.

Згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 06 травня 2024 року №04.2/267/23-С, суддівська винагорода позивачки, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 201 792,00 грн.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який складено 06 травня 2024 року Дніпровським апеляційним судом, позивач:

студентка економіко правового факультету Донецького державного університету (половина строку навчання) з 03 серпня 1989 року по 23 червня 1994 року (2 роки 5 місяців 10 днів);

юрисконсульт ТОВ «Акцент ЛТД» з 17 липня 1994 року по 30 грудня 1997 року, адвокат Донецької обласної колегії адвокатів з 05 грудня 1999 року по 21 листопада 2002 року (3 роки);

суддя Гірницького районного суду Донецької області з 25 листопада 2002 року по 01 жовтня 2012 року (9 років 10 місяців 7 днів);

суддя апеляційного суду Донецької області з 02 жовтня 2012 року по 21 жовтня 2019 року (07 років 20 днів);

суддя Донецького апеляційного суду з 22 жовтня 2019 року по 05 січня 2024 року (4 роки 2 місяці 15 днів);

суддя Дніпровського апеляційного суду (в порядку відрядження) з 08 січня 2024 року по 06 травня 2024 року (3 місяці 29 днів).

Вказано, що всього стаж роботи на посаді судді, з зарахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), відповідно до нормативно правових актів, що встановлювали вимоги до стажу, необхідного для зайняття посади судді відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» становить 26 років 10 місяців 21 день.

Вищезазначений стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) позивачки підтверджується і відомостями трудової книжки серії НОМЕР_4 .

08 травня 2024 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою та відповідним пакетом документів за призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За принципом екстериторіальності, заява позивача від 08 травня 2024 року разом із доданими до неї документами була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За наслідками розгляду такої заяви та поданих документів рішенням № 70 від 17 травня 2024 року позивачу з 07 травня 2024 року було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 52% заробітної плати судді виходячи із 21 року 8 днів стажу роботи суддею.

Тобто, позивачці не враховано до суддівського стажу половину часу навчання у Донецькому державному університеті за спеціальністю «правознавство» - 2 роки 5 місяців 10 днів, досвід професійної діяльності за юридичною спеціальністю 3 роки.

Як наслідок, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивачу був визначений у меншому розмірі (52%).

Вважаючи наведені дії відповідача 2 щодо не зарахування до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, усіх періодів які підлягають врахуванню до такого стажу, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Так, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402).

Відповідно до статті 116 Закону № 1402 суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі статтею 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із частинами першою та другою статті 137 Закону № 1402, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Судом встановлено, що загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, становить 26 років 10 місяців 29 днів.

Зазначене підтверджується : рішенням ВРП від 30 квітня 2024 року за №1317/0/15-24; розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05 травня 2024 року №04.1-03/125/2024.

Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при розгляді заяви позивача від 08 травня 2024 року про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за принципом екстериторіальності, в розрахунку розміру щомісячного грошового утримання вказано лише 21 рік 00 місяців 08 днів.

Позивач не погоджується із не врахуванням до суддівського стажу половину часу навчання у Донецькому державному університеті за спеціальністю «правознавство» - 2 роки 5 місяців 10 днів, та досвіду професійної діяльності за юридичною спеціальністю 3 роки, тому і звернулась до суду з даним позовом.

Згідно з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином зазначена норма права пов`язує застосування законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи судді, із часом призначення чи обрання суддею.

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Щодо врахування до суддівського стажу позивача половини часу навчання у Донецькому державному університеті.

На день призначення позивачки на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювався частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ та Указом Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» №584/95 від 10 липня 1995 року, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Тобто, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, також і половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним (пункт 89).

Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30 березня 2023 року у справі №280/2167/21.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що позивач закінчила Донецький державний університет за спеціальністю «правознавство», про що видано диплом спеціаліста серії НОМЕР_3 . Період навчання становив з 03 серпня 1989 року по 23 червня 1994 року.

Таким чином, до стажу роботи, що дає ОСОБА_1 , право на звільнення у відставку та на одержання щомісячного грошового утримання, зараховується також і половина вказаного строку навчання у вищому навчальному закладі, що становить 2 роки 5 місяців 10 днів.

Щодо врахування до стажу роботи на посаді судді іншого стажу, визначеного законом, який надає право для призначення на посаду судді.

Як уже зазначалося судом раніше, відповідно до частини другої статті 137 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (у чинній редакції) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Така позиція викладена у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (у редакції, чинній на момент призначення на посаду судді) право на зайняття посади судді має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після здобуття вищої освіти у 1994 році з 17 липня 1994 року по 30 грудня 1997 працювала на посаді юрисконсульта у ТОВ «Акцент», з 05 грудня 1999 року по 21 листопада 2002 року працювала адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, додатково 3 років роботи в галузі права.

Підсумовуючи вищевикладене суд доходить висновку, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягають зарахуванню як безпосередній стаж роботи на посаді судді 21 рік 05 місяців 19 днів, так і визначений законом інший стаж, який враховується до стажу судді, а саме: половина строку навчання у Донецькому державному університеті 2 роки 05 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки, а загалом загальний стаж роботи на посаді судді становить 26 років 10 місяців 21 день.

Натомість, безпідставне незарахування відповідачем 2 спірних періодів роботи до суддівського стажу позивача призвело до того, що обрахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці проводиться в значно меншому розмірі, ніж це передбачено Законом № 1402-VIII.

Слід акцентувати увагу і на тому, що Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (далі Порядок № 3-1), згідно з яким призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці здійснюється, зокрема, на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання (додаток №4) (пункт 2 Розділу ІІ).

Такий розрахунок складається (оформляється) відповідним судом (додаток №4 до Порядку №3-1).

Отже, аналізуючи викладене вище, слід дійти до висновку, що у даному випадку до повноважень пенсійного органу не входить розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Такий розрахунок складається (оформляється) відповідним судом.

В даному випадку, як вбачається із наданого пенсійному органу розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який складено 06 травня 2024 року Дніпровським апеляційним судом за №04.1-03/125/2024, позивач має стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці- 26 років 10 місяців 21 день.

Отже, підстав не враховувати даний суддівський стаж позивача як такий, який надає йому право на відставку та виплату щомісячного довічного грошового утримання у відповідача 2 не має.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення. До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-ргі/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Також, в рішенні Конституційного Суду Україні від 03 червня 2013 року № З-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Отже, виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Слід відмітити і те, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») (далі - Порядок №22-1).

За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший.

У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.

Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.

Як зазначалось, позивач звернулась 08 травня 2024 року із заявою та відповідним пакетом документів за призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З пояснень відповідача 1 слідує, що заяву із наданими документами опрацьовано відповідно до вимог Порядку 22-1 спеціалістом з призначення пенсій ОСОБА_2 (Дніпропетровська область U04001-ED010019) та головним спеціалістом з контролюючими функціями ОСОБА_3 (Донецька область U05001-USER63- 05).

В підтвердження опрацювання заяви позивача, відповідно до вимог Порядку 22-1, за принципом екстериторіальності, про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 08 травня 2024 року спеціалістом з призначення пенсій ОСОБА_2 (Дніпропетровська область U04001-ED010019) надано: PrintScreen з підсистеми ІКІС ПФУ ППВП пенсійна справа Лопатіної, Додаток 2 - Коди Територіальних органів ПФУ.

Крім того, у відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не заперечує щодо опрацювання заяви позивача від 08 травня 2024 року за принципом екстериторіальності та прийняття спірного рішення.

Отже, враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що опрацьовував заяву позивача від 08 травня 2024 року та приймав спірне рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід зазначити, що оскільки подана позивачем заява з документами по суті розглядалась саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і спірне рішення про призначенням довічного грошового утримання приймалось цим органом, суд доходить висновку, що саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області слід покласти зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Щодо зобов`язання виплати грошове забезпечення слід зазначити наступне.

Пунктом 4.10 Порядку 22-1 встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, виплати проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

З матеріалів справи слідує, що територіальним органом Пенсійного фонду України, за місцем фактичного проживання/перебування позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке, в свою чергу, не заперечує у відзиві на позов саме щодо виплати позивачу перерахованої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, зобов`язання виплатити заборгованість із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 07 травня 2024 року із врахуванням раніше виплачених сум, слід покласти саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки виплату перерахованої суми щомісячного грошового утримання судді у відставці повинен провести територіальний орган ПФУ, за місцем фактичного проживання/перебування позивача, а саме: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом :

визнання протиправним та скасування протоколу/розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17 травня 2024 року №70 в частині незарахування згідно з розрахунком Дніпровського апеляційного суду до стажу роботи, що дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половини строку навчання в Донецькому державному університеті 2 роки 5 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши згідно з наданим Дніпровським апеляційним судом розрахунком до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половину строку навчання в Донецькому державному університеті 2 роки 5 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки, а всього 26 років 10 місяців 21 день, з 07 травня 2024 року.

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованості із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 07 травня 2024 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Такий спосіб захисту порушеного права, суд вважає ефективним та достатнім враховуючи обставини справи.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачів на те, що відповідно до вимог частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно норм статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Норми статті 245 КАС України визначають повноваження суду при вирішенні справи. Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Рішення суду, згідно положень статті 246 КАС України, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання учасників справи;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що при зверненні з позовом до Донецького окружного адміністративного суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача 2 та протиправний розрахунок стажу судді, здійснений відповідачем 2, суд дійшов висновку про стягнення саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати протокол/розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17 травня 2024 року №70 в частині незарахування згідно з розрахунком Дніпровського апеляційного суду до стажу роботи, що дає ОСОБА_1 право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половини строку навчання в Донецькому державному університеті 2 роки 5 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши згідно з наданим Дніпровським апеляційним судом розрахунком до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді 21 рік 5 місяців 21 день, половину строку навчання в Донецькому державному університеті 2 роки 5 місяців 10 днів та стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права в Донецькій обласній колегії адвокатів та в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Акцент ЛТД» - 03 роки, а всього 26 років 10 місяців 21 день, з 07 травня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованості із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 07 травня 2024 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження 15 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов