Справа № 442/5984/24
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/5984/24
Провадження №2-а/442/71/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої - судді Курус Р.І.,

за участю секретаря судового засідання - Федишина Б.І., ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

23.07.2024 (зареєстровано в системі "Електронний суд" 22.07.2024) позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2024 року. Також просить закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою б/н начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 10.07.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлених ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - з`явившись 10.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою - АДРЕСА_1 , не мав при собі військово-облікового документу та не зміг його пред`явити, що передбачено п. 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вищевказану оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, оскільки протокол йому було вручено о 17.30 год., а розгляд справи повинен був відбутися о 17.20 год.

Зазначає, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органом адміністрування якого є відповідач, наявні його військово-облікові документи в електронній формі, що відповідно до примітки до ст. 210-1 КПАП України є підставою для незастосування щодо нього положень ст. 210-1 КпАП України.

Звертає увагу, що ним було пред`явлено посвідчення про приписку до призовної дільниці №Б-57 та він мав у наявності військово-обліковий документ в електронній формі.

Крім цього, в оскаржуваній постанові зазначено, що він є офіцером запасу, встановлено інші його персональні дані.

24.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

На виконання вимог ст. 269 КАС України суд скерував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, згідно з якою визначив строк подачі відзиву на позовну заяву, та копію позовної заяви з доданими до неї документами.

05.08.2024 на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідачів просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Покликається на те, що доводи позивача спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене та не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Зазначають, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення 10.07.2024 року позивачу роз`яснено статтю 63 Конституції України, а також права та обов`язки визначені статтею 268 КУпАП, а також повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак, зазначивши що з порушенням позивач не згідний, від будь-яких інших письмових пояснень позивач відмовився, про що зроблено відповідні відмітки у протоколі. Просить в позові відмовити.

07.08.2024 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому додатково позивач вказав на те, що у нього на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення був наявний військово-обліковий документ, а саме посвідчення про приписку до призовної дільниці. Крім цього, зазначив, що мав військово-обліковий документ в електронній формі, а паперову форму отримав 31.07.2024.

14.08.2024 відповідачем подано до суду заперечення, в яких посилається на те, що посвідчення про приписку до призовної дільниці не являється військово-обліковим документом для військовозобов`язаного в розумінні п. 20 Порядку, затвердженого постановою Кабміну №1487 від 30.12.2022 (в редакції чинній до набрання чинності Постанови КМУ № 563 від 16.05.2024 року). Даний документ був діючим військово-обліковим документом у Позивача до моменту перебування його у статусі призовника і до моменту набуття ним статусу військовозобов`язаного. Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України по відношенню щодо військового обов`язку поділяються на декілька категорій і призовник та військовозобов`язаний це дві різні категорії. Військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Тобто статус військовозобов`язаного Позивач набув з моменту присвоєння йому первинного військового звання «молодший лейтенант запасу» відповідно до наказу Міністра оборони України № 633 від 17.10.2023 року, у зв`язку з чим з цього моменту посвідчення про приписку до призовної дільниці, яке було у нього наявне при собі при явці до ІНФОРМАЦІЯ_2 10.07.2024 року, не являлось для Позивача військово-обліковим документом.

Зазначає, що жодного військово-облікового документа в електронній формі 10.07.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 , Позивач не пред`являв.

Вказує, що беззаперечний факт відсутності станом на 10.07.2024 року у Позивача військово-облікового документа підтверджується також і його заявою на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , поданою 23.07.2024 року (вх. № 18156) з проханням видати йому військово-обліковий документ у зв`язку з тим, що він такого не отримував та відомістю видачі військово-облікових документів на бланку ІНФОРМАЦІЯ_2 за липень місяць 2024 року, згідно якої військово-обліковий документ Позивач отримав 31.07.2024 року, про що свідчить його особистий підпис про отримання (№ 33 у відомості). Просять здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача та відмовити у позові.

19.09.2024 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких аналогічно позову і відповіді на відзив вказує, що у нього на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення був наявний військово-обліковий документ, а саме посвідчення про приписку до призовної дільниці та військово-обліковий документ в електронній формі, що має однакову юридичну силу, що і паперовий. Просить проводити розгляд справи без його участі та задоволити позов.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, як зазначено вище, подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позивач позов підтримує ,а відповідач просить відмовити в його задоволенні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності позивача та представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 19.08.2024 не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, суд враховує наступне.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).

Згідно з ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 був зареєстрований на сайті Міноборони в е-черзі до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.07.2024 о 16.30 год.

10.07.2024 головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 , являючись громадянином україни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, військовослужбовцем запасу, будучи офіцером запасу, у період проведення мобілізації в Україні та під час дії особливого періоду, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлених ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з`явившись 10.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою - АДРЕСА_1 , не мав при собі військово-облікового документу та не зміг його пред`явити, що передбачено п. 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі міститься підпис позивача про те, що йому роз`яснено статтю 63 Конституції України, а також права та обов`язки визначені статтею 268 КУпАП, а також повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення - 17.20 год. 10.07.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_1 зазначив у протоколі, що з порушенням не згідний і буде його оскаржувати.

Постановою б/н начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 10.07.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., а саме за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлених ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, за те, що ОСОБА_1 , з`явившись 10.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою - АДРЕСА_1 , не мав при собі військово-облікового документу та не зміг його пред`явити, що передбачено п. 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024.

Копію постанови від 10.07.2024 позивачем було отримано, про що мається його підпис на такій без значення дати її отримання.

Посилання позивача на те, що відповідачем було порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та постанову винесено в один і той самий день, і що нібито протокол йому вручено після розгляду справи, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Положення КУпАП передбачають обов`язок особи, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, повідомити особу про розгляд такої справи відносно неї. Метою такого повідомлення є поінформованість особи, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи для надання їй можливості реалізувати передбачені законом процесуальні права.

Статтею 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказаною статтею встановлено строк, протягом якого повинен бути здійснений розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак КУпАП не встановлює строку, який повинен сплити після складення протоколу по справі про адміністративне правопорушення до моменту, коли уповноважена особа може здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто КУпАП не забороняє можливість здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, за умови, що особа знає про розгляд такої справи. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, задля можливості реалізації наданих їй процесуальних прав.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В даному випадку розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився за участю позивача о 17.20 годин, про що ОСОБА_1 був обізнаний (підтверджується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення); копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності позивач отримав особисто.

Тобто позивачу забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Доказів подання клопотання про перенесення розгляду справи позивачем до суду не надано. Обставин позбавлення позивача можливості реалізації ним визначених ст. 268 КУпАП прав судом не встановлено та доказів цього позивачем до суду не надано.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність особи за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Разом з цим, згідно примітки ст. 210 КУпАП - положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Доводи позивача про те, що у відповідача, як органу адміністрування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у вільному доступі були всі його персональні дані, про що вказано у постанові є надуманими, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особу встановлено за паспортними даними.

Крім цього, відповідно до пункту першого Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пункт 9 зазначеного Положення передбачає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.

Згідно з пунктом 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:

фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;

здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;

подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 4 Порядку, одним із завдань військового обліку є своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Військово-обліковими документами є:

- для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

- для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного;

- для резервістів - військовий квиток.

Згідно з абзацом сімнадцятим пункту 79 Порядку, проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього. Отже, Урядом визначено закритий перелік військово-облікових документів для призовників та військовозобов`язаних. Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню іншими виконавчим органами не підлягає.

Разом з тим, згідно ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п.п. 1-11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа". Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військовооблікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним.

Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:

електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).

У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Військово-обліковий документ в електронній формі та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Як встановлено під час розгляду справи, позивач, з`явившись 10.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою - АДРЕСА_1 , військово-облікового документу уповноваженому представнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки не пред`явив, зазначаючи у позові, що такий у нього був наявний в електронному вигляді.

Проте, вказані доводи позивача, що військово-обліковий документ у нього був у електронному вигляді на час візиту до РТЦК, на час складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови, є надуманими, позаяк, відповідно до копії наданої позивачем роздруківки з системи "Резерв+", військово-обліковий документ на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в електронній формі сформовано 10.07.2024 о 18.29 год., тобто після винесення оскаржуваної постанови, а паперову форму, як зазначає позивач у відзиві, та не заперечує відповідач, отримано позивачем 31.07.2024.

За таких обставин, оскільки позивачем не було сформовано в електронному вигляді військово-облікового документу, а відтак, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про військово-обліковий документ позивача в електронній формі не могли відображатись.

Зазначені доводи суд розцінює як спроби і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, перенести тягар відповідальності на інших осіб і тим самим применшити особисту роль у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки .

Крім цього, наявність чи відсутність у відповідача персональних даних позивача не спростовує обов`язку позивача отримати, мати при собі та пред`явити уповноваженим особам військово-обліковий документ.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що згідно положень ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» факт перевірки документів та встановлення відсутності військово-облікового документу повинен бути зафіксований засобами відео- фіксації, оскільки, згідно змісту вказаної статті її положення щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 р, а оскаржувану постанову винесено 10.07.2024.

Таким чином ІНФОРМАЦІЯ_5 у Львівської області не мав можливості на час винесення оскаржуваної постанови отримати із системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональні дані військовозобов`язаного ОСОБА_1 і пересвідчитись в тому, що останній перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому у відповідача були законні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 , з`явившись 10.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою - АДРЕСА_1 , не мав при собі військово-облікового документу та не зміг його пред`явити, що передбачено п. 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024.

Разом з тим, ч.4 ст.161 КАС України передбачає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин викладених в оскаржуваній постанові.

Позивачем по справі не доведено неправомірність винесення оскаржуваної постанови, при цьому з наявних у справі доказів, досліджених судом, вбачається наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Оцінюючи надані докази по справі, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 від 10.07.2024 є правомірною, законною та скасуванню не підлягає.

Згідно із положеннями ст. 139 КАС України при задоволенні позову суд стягує із відповідача судові витрати по справі. Враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд не знаходить підстав для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у справі пов`язаних зі сплатою судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення складено 19.08.2024.

Суддя Курус Р.І.