Справа № 480/11229/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Військової частини НОМЕР_1 ,
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Позиції сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.03.2021 до 07.03.2023 включно;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню за період з 13.03.2021 до 07.03.2023 включно.
Вказані вимоги обгрунтовані тим, що при звільненні зі служби 12.03.2021 з позивачем не було проведено остаточний розрахунок. На виконання рішень судів відповідачем 23.12.2022, 08.03.2023, 26.09.2023 було перераховано позивачу суми індексації та грошового забезпечення і одноразової грошової допомоги при звільненні, з розрахунку прожиткового мінімуму встановленого на 1 січня календарного року. У зв`язку з затримкою виплати всіх сум при звільненні, то позивач звернувся до суду з позовм про стягнення середнього заробітку.
Крім того, позивач звернувся до суду з іншою позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2021 роки;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь позивача грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконанння судового рішення у справі № 480/4892/22 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 44 від 15.01.2004, з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні за 27 років;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні за 27 років з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконанння судового рішення у справі № 480/4892/22 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 44 від 15.01.2004, з урахуванням виплачених сум.
Вказані вимоги обгрунтовані тим, що в період проходження служби позивачу було виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2021 роки в розмірі місячного грошового забезпечення, а при звільненні зі служби - одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 27 повних років календарної служби. На виконання судових рішень в адміністративній справі № 480/4892/22 відповідачем було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 12.03.2021. У зв`язку з тим, що допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні виплачується з розрахунку грошового забезпечення, а відповідачем на виконання рішення виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення, внаслідок чого розмір такого забезпечення збільшився, то позивач звернуся до суду з даним позовом про нарахування та виплату вказаних допомог, а асме з урахуванням виплаченої індексації, оскільки відповідачем самостійно не здійснено такого нарахування та виплати.
02.11.2023 до суду від відповідача надішов відзив на позовну заяву щодо перерахунку допомог, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити, а 06.11.2023 - відзив щодо середнього заробітку, в якому просить суд залишити позов без розгляду.
Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 16.08.2024 в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.
Щодо перерахунку допомог відповідач вказує, що за своєю сутністю грошова допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби мають разовий характер виплати, зокрема, під час звільнення військовослужбовця з військової служби. Твердження позивача про те, що грошова допомога на оздоровлення повинні обраховуватись із грошового забезпечення, з урахуванням його індексації, є помилковим, оскільки зазначені одноразові додаткові види грошового забезпечення обраховуються згідно з положень постанови КМУ № 704 та в силу положень ст.2 Закону № 1282 не підлягають індексації. Слід відмітити, що індексація грошового забезпечення є окремим видом державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів і не застосовується для розрахунку одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зазначає, що згідно постанови КМУ № 704 індексації не підлягають одноразові виплати (в тому числі одноразові грошова допомога при звільненні та компенсація за невикористану відпустку). Тому при обрахунку зазначених виплат з місячного грошового забезпечення не включаються до його складу індексація грошового забезпечення.
Щодо середнього заробітку відповідач зазначає, що рішенням суду у справі № 480/2180/23 було вирішено спір щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні за період з 13.03.2021 до 07.03.2023. Норми статей 116 та 117 КЗпП України не поширюються на відносини між в/ч та військовослужбовцями та на виплати, які були здійснені на виконання рішення суду. Звертає увагу, що в спірних правовідносинах суд має право на зменшення розміру середнього заробітку, враховуючи певні обставини.
Суддею Сидоруком А.І. було задоволено вказану заяву позивача, об`єднано в одне провадження справи, про що 01.08.2024 постановлено ухвалу.
13.08.2024 до суду надійшла заява позивача, в якій ним зазначено, що при опрацюванні позовної заяви було допущено механічну описку, внаслідок чого неправильно вказано у позовних вимогах період за який позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток, а саме з 13.03.2021 до 07.03.2023, замість з 08.03.2023 до 25.09.2023.
Встановлені судом фактичні обставини. Висновки суду та їх мотиви.
12.03.2021 позивача виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення, у зв`язку з закінченням строку контракту, що підтверджується витягом з наказу відповідача № 113-ОС від 12.03.2021.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 15.12.2022 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В задоволенні вимог нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з 01.03.2018 року до 12.03.2021 відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107891804).

23.12.2022 відповідачем було перераховано на картковий рахунок позивача 28813,63 грн на виконання вказаного рішення суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/6748/22 від 28.12.2022 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 до 31.12.2020, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача з 01.01.2021 до 12.03.2021, одноразової грошової допомоги при звільненні за 27 років з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108144307).

08.03.2023 відповідачем було перераховано на картковий рахунок позивача 81463,11 грн на виконання вказаного рішення суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/2180/23 від 29.05.2023 стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 13.03.2021 до 07.03.2023 у сумі 110258,96 грн (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111165799).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 07.09.2023 рішення суду першої інстанції у справі № 480/4892/22 від 15.12.2022, в частині відмови в задоволенні вимог скасовано. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 грн в місяць за період з 01.03.2018 року по 12.03.2021 року включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113305895).

26.09.2023 відповідачем було перераховано на картковий рахунок позивача 159965,05 грн на виконання постанови суду апеляційної інстанції.

По-перше, щодо одноразової допомоги при звільненні та допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.9 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Статтею 10-1 цього Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Нормою п.2 ч.2 ст.15 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Суд звертає увагу, що в ухвалі від 18.10.2023 суд витребував у відповідача довідку про нараховані та виплачені позивачу суми грошової допомоги на оздоровлення у 2016 - 2021 роках, з розбивкою по роках та зазначенням кожної із складових (назва і сума) грошового забезпечення (в тому числі індексації на виконання судового рішення у справі № 480/4892/22), які враховувались при обчисленні вказаних допомог та довідку про нараховану та виплачену позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні із зазначенням суми грошового забезпечення, з якого обраховувалась така допомога (в тому числі індексації на виконання судового рішення у справі № 480/4892/22) та кількості років, за які виплачена така допомога.

Відповідач, всупереч вимог ухвали суду та своїх процесуальних обов`язків, вказаних доказів до суду не надав, чим, в силу норми ч.2 ст.77 КАС України, не довів суду факту того, що грошова допомога на оздоровлення за 2016-2021 роки та одноразова грошова допомога при звільненні були нараховані і виплачені позивачу з урахування виплаченої індексації грошового забезпечення на виконання судових рішень у справі № 480/4892/22. Факт виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2021 роки відповідачем не заперечується.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими НПА України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписом ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" № 2017-ІІІ закріплено право громадян на соціальні гарантії. Відповідно до вказаної статті, законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Враховуючи те, що відповідачем не здійснено нарахування та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання судових рішень у справі № 480/4892/22, а така індексація повинна бути врахована при розрахунку вказаних сум, то суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача в цій частині не відповідає критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України.

Тому судом задовольняються вимоги позивача в цій частині, а саме шляхом визнання протиправною такої бездіяльності та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2021 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконанння рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 15.12.2022 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 07.09.2023.

Вимоги зобов`язати перерахувати та виплатити такі допомоги, з урахуванням індексації, з одночаною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 44 від 15.01.2004, задоволенню не підлягають.

Суд звертає увагу, що, утримання податків, відповідно до вимог ПК України, покладається саме на податкового агента, яким в даному випадку є відповідач, оскільки саме він виплачував позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2021 роки та одноразову допомогу при звільненні. Тому саме при виплаті позивачу грошових сум, відповідач на виконаня вимог постанови КМУ № 44 компенсує позивачу податок на доходи.

Враховуючи те, що на даний час, на виконання даного рішення відповідач не нарахував та не виплатив позивачу суми допомог з урахуванням виплаченої індексації на виконння судових рішень, вимоги перерахувати та виплатити такі допомоги, з урахуванням індексації, з одночаною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно постанови КМУ № 44, задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.

По-друге, щодо середнього заробітку.

Відповідно до норми ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (ст. 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Даною нормою встановлено обов`язок роботодавця виплатити працівнику у день звільнення всі належні йому суми, під якими розуміються в тому числі грошове забезпечення та індексація.

Отже, відповідач повинен був у день звільнення виплатити позивачу всі належні йому при звільненні суми.

Саме на роботодавця (військову частину), в зв`язку з його поведінкою, покладено наслідки невчасної виплати всіх належних позивачу сум. Саме невиплата сум і призвела до правового конфлікту та наступних додаткових фінансових витрат відповідача.

В той же час, остаточна виплата всіх належних позивачу сум була проведена не у день звільнення - 12.03.2021, а 26.09.2023.

За період з 13.03.2021 до 07.03.2023 з відповідача стягнуто середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні і цей період затримки, з урахуванням допущеної механічної описки у прохальній частині позову, в той час, як у мотивувальній частині все було зазначено правильно, не є спірним у даній справі. Спірним є період затримки саме з 08.03.2023 до 25.09.2023.

Враховуючи той факт, що для військовослужбовців відповідальність за затримку розрахунку при звільненні не передбачена спеціальним законодавством, то до даних правовідносин підлягає застосуванню норма ст.117 КЗпП України.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Ухвалення судових рішень про стягнення з роботодавця (військової частини) виплат, які передбачені особі при звільненні, за загальними правилами, встановленими ЦК України, не припиняють обов`язок роботодавця виплатити середній заробіток за затримку.

Нормою ст.27 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995. Згідно п.п. 2, 5, 8 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Місячний розмір грошового забезпечення позивача у січні 2021 року становить 13092,92 грн, а у лютому 2021 - 13029,52 грн. Отже, сума середньоденного грошового забезпечення позивача складає 442,75 грн, із розрахунку (13092,92+13029,52)/(31+28).

Сума середнього заробітку за період з 08.03.2023 до 25.09.2023 (у період дії норми щодо нарахування середнього заробітку не більше як за 6 місяців) складає 81466 грн, з розрахунку 442,75 х 184 к.д., де 184 - кількість календарних днів за 6 місяців.

Таким чином, з урахуванням заявленого позивачем спірного періоду затримки, то суд, на підставі норми ч.2 ст.9 КАС України, виходить за межі позовних вимог в цій частині та найбільш ефективним чином формулює резолютивну частину рішення, шляхомвизнання протиправною бездіяльності відповідача та стягнення з нього середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.03.2023 до 25.09.2023 у сумі 81466 грн, оскільки відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі сумі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 15.12.2022 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 07.09.2023, при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні за 27 років.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2021 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні за 27 років, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 15.12.2022 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/4892/22 від 07.09.2023.

4. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у невиплаті ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.03.2023 до 25.09.2023.

5. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 08.03.2023 до 25.09.2023, у сумі 81466 (вісімдесят одна тисяча чотириста шістдесят шість) грн.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), за рахунок бюджетних асигнувань, 858 (вісімсот п`ятдесят всім) грн 88 (вісімдесят вісім) коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано суддею 16.08.2024.

Суддя А.І. Сидорук