Справа № 380/28767/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 рокуСправа № 380/28767/23 пров. № А/857/13231/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (суддя Желік О.М., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУПФ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ-1) в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ від 15.11.2023 № 56 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - Рішення, Закон №3723-XII відповідно);

зобов`язати ГУПФ призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, пунктів 10, 12 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.11.2023 № 218/7.4-22/51 та довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 08.11.2023 №№ 13-70-05/38-47, 13/7.4-22/51, 219/7.4-22/51 (далі - Довідки), з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 09.11.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано Рішення. Зобов`язано ГУПФ-1 перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 09.11.2023. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило ГУПФ-1, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В доводах апеляційної скарги вказує, що позивачу з 23.04.1996 було присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби ІІ рангу». Відтак, періоди роботи з 23.04.1996 по 01.05.2016 не можуть бути враховані до стажу державної служби зважаючи на те, що позивачу відповідно до частини другої статі 573 Митного кодексу України (далі - МК) присвоювалися спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до статті 573 МК надбавка за ранг державного службовця не виплачується і, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, однак вказане рішення суду не може бути залишено без змін, з таких міркувань.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В іншій частині - щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ як отримувач пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - №1058-IV).

Згідно з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 : 17.09.1993 - прийнятий на посаду інспектора Мостиської митниці; 15.06.1995 - прийняв присягу державного службовця; 31.03.1997 - звільнений у зв`язку із ліквідацією митниці; 01.04.1997 - прийнятий на посаду інспектора Мостиської митниці ДМСУ; 23.04.1996 - присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби ІІ Рангу»; 18.05.1998 - присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби І Рангу»; 28.02.2001 - звільнений з посади інспектора Мостиської митниці ДПСУ в порядку переведення в Галицьку митницю; 01.03.2001 - призначений на посаду інспектора господарсько-експлуатаційного відділу Галицької митниці; 10.12.2003 - переведений на посаду інспектора сектору будівництва та експлуатації господарсько-експлуатаційного відділу; 30.03.2004 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 4 Рангу»; 16.06.2005 - звільнений в порядку переведення в Мостиську митницю; 17.06.2005 - призначений на посаду інспектора сектору будівництва та експлуатації господарсько-експлуатаційного відділу Мостиської митниці; 30.11.2005 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби ІІІ рангу»; 27.11.2006 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби І рангу»; 28.02.2007 - звільнений з посади у зв`язку із переведенням на роботу у Західну регіональну митницю; 01.03.2007 - призначений на посаду старшого інспектора сектору капітального будівництва, господарсько-експлуатаційного відділу Західної регіональної митниці у порядку переведення; 30.04.2008 - звільнений у порядку переведення до Львівської митниці; 01.05.2008 - призначений на посаду старшого інспектора сектору експлуатації митних об`єктів господарсько-експлуатаційного відділу Львівської митниці; 04.02.2012 - переведений на посаду старшого інспектора сектора розвитку та експлуатації митних об`єктів господарсько-експлуатаційного відділу Львівської митниці; 04.06.2013 - переведений на посаду провідного інспектора відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління; 05.06.2013 - присвоєно 12 ранг державного службовця; 28.10.2013 - переведено на посаду провідного спеціаліста відділу експлуатації та господарського забезпечення адміністративно-господарського управління; 01.01.2014 - присвоєно спеціальне звання інспектор податкової та митної справи І рангу; 15.12.2014 - переведений на посаду головного спеціаліста відділу утримання нерухомого майна управління інфраструктури Львівської митниці ДФС; 15.07.2015 - переведений на посаду головного державного інспектора відділу утримання нерухомого майна управління інфраструктури; 03.09.2015 - присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІІ рангу; 11.03.2016 - переведений на посаду головного державного інспектора відділу експлуатації майна управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури; 01.08.2016 - переведений на посаду державного інспектора відділу експлуатації майна управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури; 07.12.2019 - звільнений в порядку переведення до Галицької митниці.

09.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсії державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII, як державному службовцю, який має стаж державної служби понад 20 років та якому раніше не призначалась пенсія за віком державного службовця.

ГУПФ за екстериторіальним принципом прийнято Рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Згідно вказаного Рішення, вік заявника 62 роки. Загальний страховий стаж заявника становить 44 роки 05 місяців 20 днів. Станом на 01.05.2016 заявник не займає посади, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України. Стаж роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ, станом на 01.05.2016 складає 2 роки 7 місяців 06 днів (зарахований період роботи на посаді інспектора Мостиської митниці з 17.09.1993 по 22.04.1996). Відповідно до запису № 16 трудової книжки НОМЕР_1 заявнику з 23.04.1996 було присвоєно персональне звання Інспектор митної служби II рангу. Періоди роботи з 23.04.1996 по 31.03.1997 у Мостиській митниці, з 01.04.1997 по 28.02.2001 у Мостиській митниці ДМСУ, з 01.03.2001 по 16.06.2005 у Галицькій митниці Львівської області, з 17.06.2005 по 28.02.2007 у Мостиській митниці, з 01.03.2007 по 30.04.2008 в Західній регіональній митниці, з 01.05.2008 по 01.05.2016 у Львівській області, не можуть бути враховані до стажу державної служби зважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 573 МК присвоювалися спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до статті 573 надбавка за ранг державного службовця не виплачується і відповідно ці посади не належать до посад віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. Статтею 573 МК передбачено, що спеціальні звання митної служби присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з пунктом 7 статті 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право обирати порядок здійснення виплати пенсії.

Відповідно до вимог статті 23 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон №3723-XII.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-XIІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної досади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності з «Порядком обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо). За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.

10.12.2015 було прийнято новий Закон № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.

Частиною першою статті 90 Закону №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, для набуття права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ заявник повинен відповідати одній з вказаних вимог:

- на момент набрання чинності Законом №889-VIII наявність стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України не менш як 10 років та перебування на посаді, яка належить до державної служби;

- на момент набрання чинності Законом №889-VIII наявність стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України не менш як 20 років незалежно від перебування на посаді, яка належить до державної служби.

Окрім того, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17 та від 12.09.2023 у справі №560/8328/22.

Підставою для відмови позивачу в переведенні на пенсію державного службовця стала відсутність у позивача стажу на посадах державної служби, необхідного для призначення пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Відповідно до пункту 8 «Прикінцевих положень» Закону № 899-VIII стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналізуючи наведені норми обчислення стажу державної служби за період роботи до 01.05.2016, до моменту вступу в дію Закону № 899-VIII, здійснюється відповідно до «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок №283).

Тобто, у цьому випадку необхідно керуватися Порядком № 283.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону №3723-ХІІ, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-XII регламентовано, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно статті 342 ПК посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами.

Відповідно до записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 в період з 23.04.1996 по 01.05.2016 працював на різних посадах в митних органах, які підпадають під категорію посад державних службовців, визначену статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

Спеціальним законом, що визначає статус державної митної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є МК.

Стаття 154 МК передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи.

Статтею 430 МК (який набрав чинності 01.01.2004) визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України Про державну службу. Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Частиною першою статті 569 МК встановлено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Відповідно до статті 573 МК посадовим особам органів доходів і зборів присвоюються такі спеціальні звання, як дійсний державний радник податкової та митної справи, державний радник податкової та митної справи І рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи І рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи І рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи. Спеціальні звання податкової та митної справи присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до статті 588 МК пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу. При цьому, період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Частиною другою статті 588 МК визначено, що пенсійне забезпечення працівників органів доходів і зборів, які не є посадовими особами, здійснюється на підставах та у порядку, встановлених законом.

Виходячи з наведеного, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа № 822/524/18) та постанові Верховного Суду від 10.07.2018 справа №591/6970/16-а.

До того ж, Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» (далі - Закон №405-VII), який є чинним на сьогоднішній день і на день звернення позивача за призначенням пенсії державного службовця, та прямо встановлює, що період роботи (служби) посадових осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у митних органах та організаціях зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого Законом України «Про державну службу»; пункт III «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №405-VIІІ, яким встановлено співвідношення між спеціальними званнями працівників митниць та органів доходів і зборів. Присвоєне позивачу звання «Радник митної служби IIІ рангу» відповідає званню «Радник податкової та митної справи IIІ рангу», що відповідає 6 рангу державного службовця згідно додатку №6 Порядку про співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників посадових осіб органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має стаж більше 20 років роботи в митних органах, який підпадає під категорію посад державних службовців, визначену статтею 25 Закону №3723-ХІІ, що і дає право на отримання пенсії згідно з Законом №3723-ХІІ.

Враховуючи наведене, Рішення ГУПФ є протиправним і підлягає скасуванню.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.

Водночас, спірні правовідносини в цій справі стосуються переведення позивача з одного виду пенсії - за віком відповідно до Закону №1058-IV на інший вид - пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.12.2023 у справі №600/947/23-а.

Відносно дій зобов`язального характеру щодо переведення скаржника на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону 889-VIII з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 09.11.2023, то такі має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУПФ, у зв`язку із чим рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2024 року по справі №500/1216/23.

Відповідно до частини четвертої статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини цього рішення, у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 09.11.2023.». В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року залишити без змін. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич