Справа № 280/2141/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Справа № 280/2141/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Плужника Максима Валерійовича ( АДРЕСА_2 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ), в особі представника адвоката Плужника Максима Валерійовича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Одеській області) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивачка просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 20.11.2023 року №57 про відмову у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 пенсій позивачці;

зобов`язати відповідача 2 нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу, у розмірі десяти її місячних пенсій у відповідності з вимогами п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що рішення відповідача 1 є протиправним, оскільки суперечать чинному законодавству, ґрунтуються на мотивах особистого тлумачення окремих норм правова і не відповідають критеріям правомірності рішення та дій суб`єкта владних повноважень, визначеним ч.3 ст.2 КАС України. Право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії саме на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підставою для відмови у невиплаті грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком є отримання особою будь-якої пенсії, а не призначення пенсії в минулому. Відповідач у своїй відповіді зазначає, що пенсія по вислузі позивачці була призначена, але фактично вона її не отримувала, та вона їй не виплачувалась. Тобто, норма Закону, а саме «не отримання будь-якої пенсії» позивачкою виконана. Позивачка також підтверджує, що не отримувала пенсію за вислугу років, вона була їй лише призначена, але не виплачувалася через її працевлаштування на посаду, що дає право на призначення пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 14.03.2024 позов був залишений без руху, позивачці наданий строк для усунення недоліків позову.

26.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивачки до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 29.03.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

04.04.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача 1 надійшов відзив, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що у позивачки відсутній необхідний спеціальний стаж роботи 30 років (в наявності 29 років 5 місяців), тому у ГУ ПФУ в Одеській області були відсутні правові підстави у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

10.04.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача 2 надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву посилається на те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. З матеріалів пенсійної справи встановлено, що загальний страховий стаж позивачки складає 37 років 07 місяців 29 днів. На момент звернення, стаж роботи у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, що дають право на призначення та виплати грошової допомоги , у позивачки становив 29 років 05 місяців (при мінімально необхідних 30 роках). Підстави для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій були відсутні. Тому було прийнято рішення №57 від 20.11.2023 про відмову в призначенні та виплаті зазначеної грошової допомоги. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 01.09.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі по тексту Закон №1058-IV).

15.11.2023 позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою щодо виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (надалі по тексту Постанова №25-1), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 за №339/35961, передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок №22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію ГУ ПФУ в Одеській області, яке уповноважене розглянути подану позивачкою заяву 15.11.2023.

На підставі заяви та наданих документів, ГУ ПФУ в Одеській області 20.11.2023 винесено Рішення №57 про відмову у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 30 років, в наявності 29 років 5 місяців.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача 1, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Ключовим правовим питанням у справі є право позивачки на виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до вимог п.7-1 Прикінцевих положень до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 27.11.2018 у справі №328/1619/17(2-а/328/80/17), від 11.07.2019 у справі №350/294/16-а, обставини яких є подібними, Верховний Суд зазначив:

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, підставою для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком є, зокрема, отримання до моменту призначення пенсії за віком будь-якої пенсії».

В спірному рішенні №57 від 20.11.2023 зазначена лише одна підстава для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком, а саме відсутність необхідного спеціального страхового стажу 30 років роботи на певних визначених законодавством посадах.

На день звернення стаж роботи у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, що дають право на призначення та виплату грошової допомоги становить 29 років 5 місяців.

При цьому в спірному рішенні не зазначено про не зарахування будь-якого періоду до спеціального стажу позивачки.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачкою документально не доведено наявність у неї необхідного стажу не менше 30 років чи/або безпідставне не зарахування пенсійним органом певного періоду до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення та виплату грошової допомоги.

В позовній заяві позивачкою не спростовується відсутність у неї необхідного стажу, проте робиться акцент на неотримання нею будь-якого іншого виду пенсії на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що взагалі не зазначається у спірному рішенні.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений статтею 139 КАС України.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Плужника Максима Валерійовича ( АДРЕСА_2 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано «19» серпня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль