Справа № 580/942/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/942/24 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Маринчак Н.Є.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2024 року фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби(далі - ГУ ДПС) у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09 листопада 2023 року №№, .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що фактична перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства за наявних на те правових підстав. Суд підкреслив, що відсутність у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду товару позбавляє такий документ статусу розрахункового, а відсутність коду УКТ ЗЕД у розрахункових документах свідчить про порушення використання режиму програмування при здійсненні роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 (далі - апелянт) подано апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає, що передумовою проведення фактичної перевірки може бути лише отримана податковим органом інформація про порушення платником податків вимог законодавства. Проте, у наказі про проведення перевірки протиправно не зазначено визначених Податковим кодексом (далі - ПК) України підстав для її проведення, що має наслідком відсутність підстав для її проведення та, як наслідок, протиправність прийнятих за наслідками перевірки податкових повідомлень-рішень. ФОП ОСОБА_1 зазначає, що не допускав порушення вимог чинного законодавства України і в акті перевірки не зазначено жодного фіскального чеку, що підтверджує факт видачі позивачем у період з 12 листопада 2022 року по 30 вересня 2023 року розрахункових документів за продані алкогольні напої, що підлягають маркуванню марками акцизного податку, які не містять обов`язкових реквізитів, а саме: цифрового значення штрих кодового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Інформація зберігання і збору даних реєстратором розрахункових операцій (далі - РРО), у розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, не є належним доказом відображення господарських операцій, на підставі яких можливо встановити наявність/відсутність порушень позивачем положень Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР). Також апелянт зазначає, що оспорювані податкові повідомлення-рішення підписані заступником начальника ГУ ДПС в Черкаській області Т. Харковською, однак розрахунки фінансових санкцій до таких податкових повідомлень-рішень підписані головним державним інспектором відділу фактичних перевірок В. Недомолкіною, а тому, на думку позивача, оспорювані податкові повідомлення-рішення не відповідають змісту та формі закону.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 01 квітня 2024 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року - без змін, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що співробітниками ГУ ДПС у Черкаській області, на підставі наказу від 09 жовтня 2023 року №1801-п та направлень на перевірку від 09 жовтня 2023 року №№3247/23-00-07-07-01, 3248/23-00-07-07-01 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .

За результатом перевірки контролюючим органом складено акт фактичної перевірки від 20 жовтня 2023 року №10607/23-00-07-07-01/ (далі - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.

На підставі висновку акту перевірки ГУ ДПС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2023 року:

- №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові (штрафні) санкції в розмірі 353397,10 грн на підставі пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР;

- №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові (штрафні) санкції в розмірі 5100 грн на підставі пункту 11 статі 3 Закону №265/95-ВР.

Не погоджуючись з оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подано до ДПС України скаргу, за результатами розгляду якої рішенням ДПС України від 16 січня 2024 року №1168/6/99-00-03-03-02-06 оспорювані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення.

Вважаючи оспорювані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

ФОП ОСОБА_1 , як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі, посилається на те, що наказ на проведення перевірки не містить підстави для її проведення, а тому є протиправним.

Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що із змісту наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 09 жовтня 2023 року №1801-п, яким призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 за місцем фактичного провадження діяльності та встановлено, що у цьому наказі зазначено, зокрема, що перевірка призначена на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Згідно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

ФОП ОСОБА_1 є платником акцизного податку як суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, що здійснює реалізацію підакцизних товарів, згідно з підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України. Згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України ГУ ДПС у Черкаській області виконує, зокрема, такі функції: проводить відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснює контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а тому позовна заява у цій частині заявлених позовних вимог є необґрунтованою.

Відповідно до визначень, наведених у статті 2 Закону №265/95-ВР: розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно пунктів 1, 2, 11 частини першої статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Пунктом 1 частини першої статті 17 Закону №265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема, у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Верховний Суд у постанові від 02 лютого 2023 року по справі №500/6845/21 зазначив, що предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

В акті перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з реалізації підакцизних товарів (алкогольних напоїв) з використанням РРО без зазначення в розрахункових документах (фіскальних чеках) обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджено наказом Міністерства фінансів України 21 січня 2016 року №13 (далі - Положення №13).

Відповідно до статті 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)" від 21 січня 2016 року №13 затверджено: Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів; Порядок подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок); форму Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) (форма №ЗВР-1) та Інструкцію щодо його заповнення (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №220/28350) (далі - Положення №13).

Наказом Міністерства фінансів України від 08 червня 2021 року №329 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 червня 2021 року за №832/36454, набрав чинності 01 липня 2021 року) (далі - Наказ №329) розділ 11, III Положення №13 викладено у новій редакції.

Положення №13 у редакції Наказу №329 щодо форми фіскального касового чеку на товари (послуги) та фіскального касового чеку видачі коштів доповнено новим реквізитом - цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством (рядок 9).

Пунктом 2 Наказу №329 встановлено: до 01 жовтня 2021 року вимоги до форми і змісту розрахункових документів в частині цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не поширюються на розрахункові документи, що створюються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій до дня набрання чинності цим наказом; до 01 жовтня 2021 року реєстратори розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, за наявності технічних можливостей мають бути доопрацьовані їх виробниками (постачальниками) відповідно до статті 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" з метою забезпечення можливості виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.

Запровадженню такого реквізиту фіскального касового чека, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, передувало внесення постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №97 змін до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2010 року №1251, в частині обов`язкових реквізитів марок акцизного податку для алкогольних напоїв. До таких реквізитів було додано двомірний штрих-код швидкого реагування та лінійний штрих-код.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №74 "Деякі питання маркування алкогольних напоїв" затверджені марки акцизного податку для алкогольних напоїв нового зразка, які запроваджені в обіг з 01 травня 2020 року.

У свою чергу марки акцизного податку для алкогольних напоїв попереднього зразка, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №296 та перебували в обігу з 01 липня 2015 року, не мали штрих-коду та QR-коду.

Такі марки продовжували перебувати в обігу після 01.05.2020 відповідно до положень абзаців четвертого, шостого частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР, згідно з яким у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу, зберігатися на складах оптових чи роздрібних торговців та стояти на полицях магазинів. Таким чином, на дату початку дії змін до Положення №13 у частині обов`язковою відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).

Обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.

Отже, слід зробити висновок, що Закон №265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення №13 - форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності).

Верховний Суд в постанові від 02 лютого 2023 року по справі №500/6845/21 сформулював правовий висновок, відповідно до якого за змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість у другому випадку безпосередньо Положення №13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Таким чином, відсутність у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку такого реквізиту, як цифрове значення штрихового коду товару, позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

ФОП ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано фіскальні чеки (роздруковані із електронного кабінету ДПС України), які, на думку позивача, підтверджують зазначення реквізитів акцизної матки в даних документах.

Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду досліджено надані вищезазначені фіскальні чеки та встановлено, що в деяких фіскальних чеках дійсно міститься інформація про акцизну марку, проте дана інформації відноситься до товару, який не відображено у акті перевірки, зокрема:

- у фіскальному чеку №142515 від 28 лютого 2023 року о 19:07:13 зазначено три позиції товару: АРТ №27 Сидр Вілла Бьянка Россо ж/б 0,33 л Оболонь (Акцизна марка: AEKS835421) вартість 33,00; АРТ №51 Стелла Артуа 0,5 ж/б (Акцизна марка: AEKS835421) вартість 48,00; АРТ №52 Пшенична 0,25 Хлібний Дар вартість 62,50, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №995 відображено саме «Пшенична 0,25 Хлібний Дар» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №142587 від 01 березня 2023 року о 16:00:57 зазначено чотири позиції товару: АРТ №48 Бренді-кола 0,33 л (Акцизна марка: AEІЕ772155) вартість 35,00; АРТ №6 Прима люкс синя №6 вартість 69,00; АРТ №49 Сидр Вілла Бьянка Россо ж/б 0,33 л Оболонь вартість 33,00; АРТ №50 Пшенична 0,375 Хлібний Дар вартість 98,00, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №997 відображено саме «Пшенична 0,25 Хлібний Дар» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №142765 від 03 березня 2023 року о 18:02:16 зазначено дві позиції товару: АРТ №60 Зіберт Баварське ж/б 0,5 л Оболонь (Акцизна марка: ФУАМ227549) вартість 94,00; АРТ №61 Неміров штоф 0,2 об вартість 60,00, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1002 відображено саме «Неміров штоф 0,2» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №142732 від 03 березня 2023 року о 13:40:03 зазначено три позиції товару: АРТ №34 Бренді-кола 0,33 об (Акцизна марка: ФУПМ187739) вартість 35,00; АРТ №35 Хлібний Дар Українська по європейськи 0,37 л вартість 99,00; АРТ №36 Прима люкс синя №4 вартість 67,00, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1000 відображено саме «Хлібний Дар Українська по європейськи» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №142811 від 04 березня 2023 року о 15:07:37 зазначено три позиції товару: АРТ №25 Прима люкс синя №4 вартість 67,00; АРТ №26 Бренді-кола 0,33 об (Акцизна марка: ФУСЯ818960) вартість 35,00; АРТ №27 Хлібний Дар Українська по європейськи 0,37 л вартість 99,00, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1003 відображено саме «Хлібний Дар Українська по європейськи» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №142848 від 05 березня 2023 року о 11:22:27 зазначено три позиції товару: АРТ №11 Рево Біттер 0,33 ж/б (Акцизна марка: ФУУШ995268) вартість 40,00; АРТ №12 Рево 0,5 об вартість 51,00; АРТ №13 Хортиця срібна особлива 0,7 л Хортиця, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1004 відображено саме «Неміров штоф 0,2» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №142855 від 05 березня 2023 року о 13:13:26 зазначено три позиції товару: АРТ №22 Бренді-кола 0,33 об (Акцизна марка: ФУТЛ865706) вартість 35,00; АРТ №23 Карпатська 0,5 л Мороша вартість 115,00; АРТ №24 Прима люкс синя №4 вартість 67, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1005 відображено саме «Карпатська 0,5 л Мороша» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №143173 від 09 березня 2023 року о 17:37:25 зазначено дві позиції товару: АРТ №55 Львівське 0,5 світе ж/б (Акцизна марка: AEFV227542) вартість 156,00; АРТ №56 Неміров штоф 0,2 вартість 60,00, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1011 відображено саме «Неміров штоф 0,2» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №143248 від 10 березня 2023 року о16:25:10 зазначено дві позиції товару: АРТ №48 Бренді-кола 0,33 (Акцизна марка:ФУШУ772161) вартість 35,00; АРТ №49 Пшенична 0,375л Хлібний Дар вартість 98,00, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1012 відображено саме: «Пшенична 0,375л Хлібний Дар» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №152063 від 03 липня 2023 року о 13:56:26 зазначено три позиції товару: АРТ №28 класична 0,7 Хлібний Дар (Акцизна марка:ФААФ248243) вартість 167,99; АРТ №29 Ром-кола 0,33 вартість 70,00; АРТ №30 Немирів штоф 0,7 чорна етик вартість 204,00, а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1189 відображено саме: «Немирів штоф 0,7» інший товар не відображено;

- у фіскальному чеку №158172 від 23 вересня 2023 року о10:13:01 зазначено дві позиції товару: АРТ №6 Коньяк ШАБО 1788 0,375 вартість 182,99; АРТ №7 Бренді Шабський Люкс 0,5 л вартість 199,00 (акцизна марка: ADNP105439), а в додатку до акту перевірки податковим органом під №1235 відображено саме «Коньяк ШАБО» інший товар не відображено та інші.

Судом апеляційної інстанції досліджено матеріали справи та додатки до апеляційної скарги та встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не спростовано висновки, які викладені у акті перевірки та додатку до даного акту, а саме: у фіскальних чеках дійсно відсутні обов`язкові реквізиту у розрахункових документах, а саме інформація про акцизну марку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій, які зазначені у податковому повідомлені-рішенні від 09 листопада 2023 року № є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо правомірності винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 09 листопада 2023 року № про застосування штрафу у розмірі 5100 грн за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, колегія суддів зазначає слідуюче.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Згідно пункту 7 частини першої статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

В акті перевірки зазначено, що згідно інформації системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій: обов`язкової звітності про використання РРО/ПРРО (фіскальний номер ), поданої платником, у тому числі почекової інформації, встановлено факти продажу/реалізації підакцизних товарів та проведення вказаних розрахункових операцій РРО, з порушенням використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме відсутності коду УКТ ЗЕД, що підтверджено даними обов`язкової звітності про використання РРО поданої платником, у тому числі почекової інформації (чек продажу від 30 вересня 2023 року №158735 "Хортиця срібна прохолода 0,5 л Хортиця" та інші).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 09 листопада 2023 року №, яке не підлягає скасуванню.

Щодо посилання позивача на те, що оспорювані податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2023 року №, № підписані заступником начальника ГУ ДПС в Черкаській області Т.Харковською, хоча розрахунки фінансових санкцій до таких податкових повідомлень-рішень підписані головним державним інспектором відділу фактичних перевірок В.Недомолкіною, колегія суддів зазначає слідуюче.

Пунктом 3 розділу 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, передбачено, що при складанні податкових повідомлень-рішень до них заноситься інформація, передбачена відповідними формами, встановленими цим Порядком.

Податкові повідомлення-рішення у випадках, визначених Кодексом, повинні містити: 1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок; 2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених Кодексом); 3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної; 4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; 5) граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами "Р" (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу), "Д" та "С").

Відповідно до пункту 1 розділу 3 цього Порядку структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкові повідомлення-рішення за формами "Ф" та "МПЗФ" - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконувачу його обов`язків, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

Отже, вказаним Порядком чітко встановлено, що податкове повідомлення-рішення має бути підписане керівником (виконувачем його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу й розрахунок штрафних фінансових санкцій є невід`ємною частиною цього рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вбачає, що оспорювані податкові повідомлення-рішення 09 листопада 2023 року за №, № підписані заступником начальника ГУ ДПС в Черкаській області Т.Харковською, тобто уповноваженою на те особою.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ФРП ОСОБА_1 та не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, а аргументи та доводи позивача не спростовують висновків суду першої інстанції і не вказують на наявність порушень судом норм матеріального та процесуального права.

При цьому, апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Н.Є. Маринчак

Ю.К. Черпак