Справа № 160/18145/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехбуд-Д» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетовській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.
Суть спору: 08 липня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецтехбуд-Д» (далі по тексту - позивач, Товариство) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту - відповідач, Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №041204 від 26.06.2024 відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Крім того, позивач вказує на порушення процедури розгляду справи про правопорушення, оскільки його не повідомлено належним чином про дату та час розгляду такої справи, а сам розгляд відбувся без його участі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 відкрито провадження у справі та залучено в якості співвідповідача у справі Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.
08 липня 2024 року одночасно з позовною заявою канцелярією суду зареєстровано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехбуд-Д» про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови, - до набрання законної сили судового рішення.
09 липня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехбуд-Д» про забезпечення позову задоволено та зупинено дію постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області №041204 від 26.06.2024 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехбуд-Д» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51 000,00 грн., - до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
15 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 09.07.2024 року, якою останній повідомив суд про направлення на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті копії позовної заяви разом з додатками.
22 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копій наступних документів: подорожнього листа вантажного автомобіля №050624/І від 05.06.2024 року, посвідчення водія НОМЕР_1 , паспорту та реєстраційного номера облікової картки платника податків водія.
02.08.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення процесуального строку для подання відзиву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 клопотання відповідача задоволено, а строк для надання доказів та відзиву - поновлено.
Відповідач проти задоволення позову заперечує. У відзиві на позовну заяву вказує, що оскаржувана постанова складена за наслідками виявлених під час рейдової перевірки порушень законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм транспортного засобу. Виявлені порушення зафіксовано в матеріалах габаритно-вагового контролю: Акті №039195 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.06.2024 №032096, Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2024 №000529. Укртрансбезпека не погоджується з твердженнями позивача про те, що чек зважування (талон « 100») не належить до джерел даних про результати габаритно-вагового контролю, оскільки чек зважування видається сертифікованим ваговим обладнанням та без втручання посадових осіб в процес визначення вагових параметрів. Наявність товарно-транспортної накладної під час перевезення, на думку відповідача, не виключає право Укртрансбезпеки здійснити точний габаритно-ваговий контроль, а зазначена в товарно-транспортній накладній вага не може бути доказом відсутності перевантаження під час здійснення перевезення, як і не може заміняти фактичного зважування транспортного засобу. Також, відповідач зазначає, що ним не порушувалася процедура розгляду справи про правопорушення, зокрема, повідомлення про дату та час розгляду такої справи було направлено позивачу на його офіційну електронну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, -
05 червня 2024 під час здійснення рейдової перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки на ділянці дороги 28км+140м а/д Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка було зупинено автомобіль марки SCANIA, номерний знак НОМЕР_2 , модель: Р440В8X4HZ.
Водієм транспортного засобу зазначений ОСОБА_1 . Документ, що засвідчує особу, - посвідчення водія НОМЕР_1 .
За результатами проведення зважування було складено довідку №032096 від 05.06.2024 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в якій вказано, що навантаження на осі є таким: 1) 8,85; 2) 10,05; 3) 13,5; 4) 13,3. Повна маса транспортного засобу: 45,7 тонни.
Відповідачем також складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2024 №000529, у якому зазначено, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу було зафіксовано перевищення вагових параметрів транспортного засобу. Так, зокрема, повна маса склала 45,7 тонн при гранично допустимій 38 тонн. При цьому, фактичне осьове навантаження на здвоєну вісь склало 26,8 тонн при нормативно допустимому - 19 тонн.
У вказаному акті у графі «найменування та вид вантажу, в тому числі небезпечного» вказано «пісок, подільний».
Результати перевірки були оформлені відповідним актом від 05.06.2024 №039195, в якому зазначено, що перевізник не забезпечив безпеки дорожнього руху та перевищив на 41% (26,8 тонн) встановлені законодавством вагові норми на здвоєну вісь, чим порушив вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Акт підписано позивачем без зауважень. Також, в Акті наявна відмітка про отримання його копії водієм.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої-другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344) автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 (далі - Правила №30, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Пунктами 2 та 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
У свою чергу, згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:
а) зовнішніх габаритів: ширина 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), висотою від поверхні дороги 4,35 м (транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією - 4,35 м), довжина вантажного автомобіля 12 м, автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75 м;
б) фактичної маси: чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 т;
в) навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни: на одинарну вісь - 19т.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил № 30.
Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 6 Закону №2344 державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону №2344 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.
Згідно з пунктами 1, 3 та 4 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (надалі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;
Пунктом 5 Положення визначено, що Укртрансбезпека, зокрема, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Згідно з пунктом 8 зазначеного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 №1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспрорті» затверджено Перелік територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються.
Відповідно до п.3.7. Положення про територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті, затвердженого Головою Державної служби України з безпеки на транспорті, територіальний орган здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).
Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Відповідно до пункту 16 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Отже, чинним законодавством України передбачено два види габаритно-вагового контролю, а саме документальний та точний контроль.
При цьому, при документальному габаритно-ваговому контролі визначення маси транспортного засобу здійснюється на підставі документів шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, а точний ваговий контроль передбачає визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
В спірних правовідносинах відповідачем здійснювався саме точний габаритно-ваговий контроль, а тому перевищення вагових обмежень повинно підтверджуватися документально.
Так, як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення контролюючим органом габаритно-вагового контролю транспортного засобу SCANIA Р440В8Х4HZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було зафіксовано перевищення встановлених законодавством вагових норм. Зокрема, фактичне навантаження на здвоєні осі склало 26,8тонн, що на 7,8тонн (41%) перевищує законодавчо встановлені 19тонн. Також, повна маса транспортного засобу складала 45,7тонн при нормативно допустимій 38тонн.
Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи: довідкою №032096 від 05.06.2024 про результати здійснення габаритно-вагового контролю; актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2024 №000529 та актом від 05.06.2024 №039195.
Враховуючи, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено граничне навантаження на здвоєні осі 19 тонн, перевищення цього показника на понад 30% є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до статті 60 Закону №2344.
Так, абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд звертає увагу на те, що результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу зафіксовано перевищення законодавчо визначених норм, при цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів до суду, які б підтверджували факт несправності вагового обладнання, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль, істотних технічних дефектів приладу, що впливали на результати проведення такого контролю, або доказів зважування транспортного засобу іншим зважувальним обладнанням, ніж тим, щодо якого відповідачем надано свідоцтво про повірку.
Натомість, відповідачем разом з відзивом надано до суду свідоцтво про повірку та сертифікат відповідності серії СТ №000438 від 27.11.2017 на ваги автомобільні 030Т-AS2-PWIA, виробник Esit Elektronik Sistemler Imalat ve Tikaret LTD STI, Туреччина.
Зазначений прилад використовувався для здійснення габаритно-вагового контролю в спірних правовідносинах, що підтверджується даними Акта №000529 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.06.2024.
Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що наявність товарно-транспортної накладної на момент рейдової перевірки виключала необхідність проведення точного габаритно-вагового контролю, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363 (далі - Правила), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Згідно пункту 11.1 Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7до цих Правил.
Тобто, наданою до перевірки товарно-транспортною накладною підтверджується лише факт здійснення перевезення вантажу.
Відтак, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.
Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2019р. у справі №805/3598/16-а та постанові від 31 липня 2019р. у справі №802/518/17-а.
Відповідно до частин першої-другої статті 48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
При цьому, з системного аналізу положень Порядку №879, перевищення вагових параметрів визначається за наслідком точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті, а відомості товарно-транспортної накладної не можуть спростовувати встановлені під час такого контролю показники.
Натомість, документальний габаритно-ваговий контроль, здійснюється в місцях, де відсутні стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю.
Відтак, аргументи позивача, з приводу того факту, що на час проведення рейдової перевірки посадові особи Державної служби безпеки на транспорті не мали права проводити точний габаритно-ваговий контроль за наявності у позивача товарно-транспортної накладної, яка містить у собі необхідні дані для проведення документального габаритно-вагового контролю, - є необґрунтованими, оскільки товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність даних щодо зазначеної відправником в товарно-транспортній накладній ваги вантажу. Тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням ваги автомобіля, що виключає перевантаження транспортних засобів, суд не бере до уваги.
Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.
Зафіксовані відповідачем порушення визначених законом нормативних параметрів по вазі можуть призвести до руйнування автомобільних доріг та є загрозою для безпеки дорожнього руху.
Твердження позивача про те, що наданий відповідачем чек зважування від 05.06.2024 року (талон « 100», № 419) є неналежним джерелом даних про результати габаритно-вагового контролю, не заслуговують на увагу, адже складені позивачем акт №039195 від 05.06.2024 року, акт № 000529 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 05.06.2024 року та довідка №032096 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.06.2024 року є належними та допустимими доказами відповідно до діючого законодавства, які підтверджують факт здійснення посадовими особами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, а чек зважування від 05.06.2024 року (талон « 100», № 419) в свою чергу є додатковим доказом того, що відповідачем здійснювалось зважування транспортного засобу позивача та зафіксовано перевищення нормативних вагових параметрів.
Не знайшли також свого підтвердження під час розгляду справи твердження позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справи про застосування адміністративно-господарських санкцій, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 25 Порядку проведення рейдових перевірок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567) справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Згідно з пунктом 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Як зазначає позивач, посадові особи Державної служби з безпеки на транспорті не повідомили його про час і місце розгляду справи про порушення, що в свою чергу є порушенням порядку розгляду справи про таке порушення.
Відтак, доводи позивача про порушення процедури розгляду справи про застосування адміністративно-господарської санкції не знайшли свого доказового підтвердження під час розгляду справи.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що доводи та твердження позивача не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак, не підлягає скасуванню.
Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.08.2024.

Суддя А.О. Сластьон