Справа № 200/3559/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року Справа№200/3559/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл.,8, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750.

Ухвалою суду від 07 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачу був наданий строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом належного оформлення позовної заяви відповідно до вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, зазначення в позовній заяві ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти відповідача, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача, а також надання суду паспорта позивача та його реєстраційного номеру облікової картки платника податків, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, належної якості (придатної для читання).

17 червня 2024 року позивач надав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/3559/24. Одночасно, вказаною ухвалою суду розгляд справи № 200/3559/24 вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року витребувано докази у справі, а саме: у позивача витребувано належним чином засвідчену копію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Мирноградською міською радою та ОСОБА_1 26.08.2021 року за № 17; у відповідача витребувано: інтегровану картку позивача з орендної плати за 2022-2023 роки; засвідчену копію рішення ДПС України від 29.03.2024р. № 8876/6/99-00-06-01-03-06 та докази його надіслання (вручення) позивачу; інформацію Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру щодо коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, на яку посилається ДПС України в рішенні від 23.04.2024р.; письмові пояснення по суті доводів позивача, викладених у позовній заяві, стосовно неотримання рішення ДПС України від 29.03.2024р. та пропущення строків розгляду його скарги; докази, на які посилається відповідач у відзиві, щодо відсутності здійснення відповідачем адміністрування податків на майно з фізичних осіб, плати за землю тощо з 24.02.2022 по 21.06.2023, зокрема, накази від 28.03.2022 № 173, від 15.06.2023 № 468 тощо стосовно функціонування ГУ ДПС України у 2022-2023 роках.

Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року задоволено клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області про продовження строку для надання доказів в адміністративній справі № 200/3559/24. Продовжено Головному управлінню ДПС у Донецькій області строк для подання доказів, витребуваних ухвалою суду від 06 серпня 2024 року у справі № 200/3559/24, до 16 серпня 2024 року.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

За правилами частини 5 та частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 лютого 2024 року він отримав податкове повідомлення-рішення від 31 жовтня 2023 року № -0506-UA0038750, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік в сумі 113870,50 грн. Позивач не погоджується із вказаним податковим рішенням-повідомленням. Зазначає, що за 2023 рік податкові зобов`язання повинні бути нараховані до 1 липня 2024 року, що відповідає вимогам п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України. Крім того, відповідно до розрахунку орендної плати з фізичних осіб, що відображено у податковому повідомленні-рішенні від 31 жовтня 2023 року № -0506-UA0038750, розмір ставки орендної плати становить 12% від нормативної грошової оцінки. Відповідно до договору оренди землі від 26.08.2021 року № 17 ставка орендної плати становить 4% нормативної грошової оцінки. Тобто ГУ ДПС у Донецькій області невірно визначено суму податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік. 07.03.2024 року позивачем на адресу ДПС України було спрямовано скаргу, яка отримана ДПС України 15 березня 2024 року. В рішенні ДПС України про результати скарги від 23.04.2024 року № 11804/6/99-00-06-01-03-06 зазначено, що рішенням ДПС України від 29 березня 2024 року № 8876/6/99-00-06-01-03-06 строк розгляду скарги продовжено до 13 травня 2024 року (включно). Позивач вказує, що рішення ДПС України про продовження розгляду скарги не отримував. Скаргу позивача ДПС України отримано 15 березня 2024 року, отже останнім днем прийняття рішення відповідно до п. 56.8 статті 56 ПК України є 04.04.2024 року. Відповідно до п. 56.9 ст. 56 ПК України якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту. Таким чином, при розгляді скарги позивача від 07.03.2024 року на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750 ДПС України допущено порушення п. 56.8 та п. 56.9 статті 56 ПК України в частині прийняття вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги протягом 20 календарних днів та в частині письмового повідомлення про прийняття рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк до закінчення строку.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог позивача, просить у позові відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що з 24.02.2022 року Головне управління ДПС у Донецькій області тимчасово не здійснювало адміністрування податків на майно з фізичних осіб (податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плату за землю) та не проводило нарахування та направлення податкових повідомлень рішень. У зв`язку з поновленням функціональних повноважень з 21.06.2023 на підставі наказу ДПС України від 15.06.2023 №468 «Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 №173» проводиться нарахування податкових зобов`язань з майнових податків, в частині плати за землю за 2022 2023 роки. Відповідно до пункту 287.10 статті 287 ПКУ податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховане на податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу. Відповідно до пункту 288.8 статті 288 ПКУ за земельні ділянки, визначені цим пунктом, у цілях розрахунку орендної плати розмір податкових зобов`язань з орендної плати визначається з урахуванням положень, визначених цим Кодексом. Відповідно до договору оренди землі №17 від 26.08.2021 року, кадастровий номер :01:012:0248, загальною площею 0,2965 га, укладеного з Мирноградською міською радою, фізичній особі платнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було сформоване податкове повідомлення рішення від 31.10.2023 №-0516-UA0038750 на суму 113870,5 грн. за земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Розрахунок орендної плати за землю з фізичних осіб, згідно договору оренди: 2250405,35 грн. *4% = 90016,21 грн.; 90016,21*1,1 = 99017,83 грн., 99017,83*1,15 = 113870,5 грн. 2250405,35 грн. нормативно грошова оцінка станом 09.07.2021 року; 4% - ставка податку згідно договору оренди; 1,1 коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки за 2021 рік; 1,15 коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки за 2022 рік. Таким чином, суму податкового зобов`язання у розміру 113870,5 грн. визначено вірно. Податкове повідомлення рішення було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек-номер 246 від 15.02.2024) та повернуто поштою з відміткою «вручено особисто 24.02.2024».

На виконання ухвали суду від 06 серпня 2024 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області надані письмові пояснення. Щодо доводів позивача, викладених у позовній заяві, стосовно неотримання рішення ДПС України від 29.03.2024р. та пропущення строків розгляду його скарг відповідач зазначає, що позивач 08.03.2024 звернувся зі скаргою до ДПС України на податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 31.10.2023 №-0506- UA00038750 (вх. ДПС №9926/6 від 15.03.2024). Відповідно до пункту 56.9 статті 59 Податкового кодексу України, для з`ясування обставин справи, прийнято рішення №8876/6/99-00-06-01-03-06 від 29.03.2024 про продовження розгляду скарги позивача до 13.05.2024 (включно). Вказане рішення 29.03.2024 було направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення (відправлення №766, повідомлення про вручення №700). Згідно корінця поштового відправлення позивач отримав рішення №8876/6/99-00-06-01-03-06 від 29.03.2024 про продовження розгляду скарги особисто 16.04.2024. Рішенням ДПС України від 23.04.2024 №11804/6/99-00-06-01-03-06 скаргу позивача залишено без задоволення. Вказане рішення 23.04.2024 було направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення (відправлення №998, повідомлення про вручення №087). Згідно корінця поштового відправлення позивач отримав рішення №11804/6/99-00-06-01-03-06 від 23.04.2024 особисто 29.04.2024. Таким чином, ДПС України не порушено терміну розгляду скарги, тому доводи позивача про неотримання вказаних рішень не відповідають дійсності та не можуть бути враховані під час розгляду справи. Щодо відсутності здійснення відповідачем адміністрування податків на майно з фізичних осіб, плати за землю тощо з 24.02.2022 по 21.06.2023, відповідач зазначив, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з метою забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС в умовах дії правового режиму воєнного стану та встановленого простою в роботі деяких територіальних органів ДПС, відповідно до пункту 11 положень про територіальні органи ДПС, затверджених наказом ДПС від 12.11.2020 №643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС», було затверджено наказ №173 від 28.03.2022. Відповідно до наказу ДПС України від 28.03.2022 №173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» виконання повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області було закріплено за Головним управлінням ДПС у Львівській області (наказ №173 від 28.03.2022 додається). З 24.02.2022 року Головне управління ДПС у Донецькій області тимчасово не здійснювало адміністрування податків на майно з фізичних осіб (податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плату за землю) та не проводило нарахування та направлення податкових повідомлень рішень. Відповідно до наказу ДПС України від 15.06.2023 №468 «Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 №173», виконання повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області було закріплено за Головним управлінням ДПС у Вінницькій області. У зв`язку з поновленням функціональних повноважень з 21.06.2023 на підставі наказу ДПС України від 15.06.2023 №468 «Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 №173» проводиться нарахування податкових зобов`язань з майнових податків, в частині плати за землю за 2022-2023 роки.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 19.09.2016 року, номер державної реєстрації 0029924.

Позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Донецькій області (Мирноградська ДПІ) з 19.09.2016 року.

26 серпня 2021 року між Мирноградською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) на підставі рішення Мирноградської міської ради від 14.07.2021 № VІІІ/11-39 «Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду ОСОБА_1 для функціонування будівлі ринкової інфраструктури на м-ні «Західний», 73-А» укладено договір оренди землі № 17.

Відповідно до п. 1 цього Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) код КЦВПЗ 03.10), з кадастровим номером :01:012:0248, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2965 га, в тому числі: 0,2965 га землі під соціально-культурними об`єктами. Земельна ділянка передається в оренду без об`єктів комунальної власності (п. 4 Договору).

Згідно з п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, що сформована Відділом у м. Мирноград міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області 09.07.2021 становить 2250405,35 грн.

Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством (п. 10 Договору).

Згідно з пунктом 13 Договору, орендна плата у кожному наступному році сплачується з урахуванням коефіцієнтів індексації за попередні роки.

Договір оренди землі від 26 серпня 2021 року № 17 укладено на п`ять років (п. 8 Договору)

31 жовтня 2023 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № -0516-UA0038750, згідно з яким загальна сума податкового зобов`язання складає 113870,50 грн. (податковий період 2023 рік).

Відповідно до витягу з інтегрованої картки платника податків станом на 30.04.2024 за позивачем обліковується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 113870,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

Так, ОСОБА_1 на адресу Державної податкової служби України була надіслана скарга від 07.03.2024 року на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516- НОМЕР_2 , з вимогою щодо скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Скаргу ОСОБА_1 від 07.03.2024 року Державною податковою службою України було отримано 15 березня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

29 березня 2024 року Державною податковою службою України було прийнято рішення № 8876/6/99-00-06-01-03-06 про продовження строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 до 13.05.2024 року включно для з`ясування обставин справи.

23 квітня 2024 року Державною податковою службою України було прийнято рішення № 11804/6/99-00-06-01-03-06 про результати розгляду скарги, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 без змін.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 30 жовтня 2023 року № -0516-UA0038750 протиправним та просить його скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно зі статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.136. пункту 14.1. статті 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Згідно зі ст. 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Правові засади адміністрування орендної плати за земельні ділянки регламентовані розділом ХІІ ПК України.

Згідно пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з пп. 287.7 ст. 287 ПК України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Пунктом 288.4 статті 288 ПК України визначено, що 288.4. розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Окрім того, статтею 21 Закону України Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, питання щодо встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням розміру орендної плати в такому договорі оренди, тому саме умови договору (включаючи умову щодо розміру орендної плати) є обов`язковими для виконання сторонами, орендодавець (відповідна рада) має право вимагати сплати, а орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, що є предметом такого договору, у визначеному договором розмірі.

Статтею 1 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» (далі Закону № 161-XIV) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 161-XIV, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (статті 13 Закону № 161-XIV).

Статтею 15 Закону № 161-XIV визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (стаття 30 Закону № 161-XIV).

Частиною 1 статті 23 Закону № 161-XIV визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 14 Закону № 161-XIV визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно зі ст. 20 Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-ІV «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру (ст. 23 ЗУ «Про оцінку земель»).

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Статтею 285 ПК України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з пунктом 286.1. статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є: а) дані державного земельного кадастру; б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї); е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з п.286.5 ст.286 ПК України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Пунктом 287.9. статті 287 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове (податкові) повідомлення-рішення у строки, встановлені статтею 286 цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 287.10. статті 287 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.1. статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 102.2. статті 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: 102.2.1. податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; 102.2.2. посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з метою забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС в умовах дії правового режиму воєнного стану та встановленого простою в роботі деяких територіальних органів ДПС, відповідно до п. 1-1 положень про територіальні органи ДПС від 12.11.2020 № 643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» (зі змінами), наказом Державної податкової служби України від 28 березня 2022 року № 173 виконання повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області було закріплено за Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Отже, з 24.02.2022 року Головне управління ДПС у Донецькій області тимчасово не здійснювало адміністрування податків на майно з фізичних осіб (податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плату за землю) та не проводило нарахування та направлення податкових повідомлень рішень.

Як вбачається з наказу Державної податкової служби України від 15 червня 2023 року № 468 «Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 № 173», функціональні повноваження Головного управління ДПС у Донецькій області поновлено з 21.06.2023 року

Відповідач зазначає, що у зв`язку з поновленням функціональних повноважень з 21.06.2023 на підставі наказу ДПС України від 15.06.2023 №468 «Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 №173» проводиться нарахування податкових зобов`язань з майнових податків, в частині плати за землю за 2022 2023 роки.

З урахуванням викладеного, податкове повідомлення-рішення № -0506-UA0038750 за 2023 рік (податковий період) Головним управлінням ДПС у Донецькій області сформовано 31.10.2023 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що строк нарахування позивачу податкового зобов`язання щодо плати за землю за 2023 рік Головним управлінням ДПС у Донецькій області не порушено.

Щодо сформованого Головним управлінням ДПС у Донецькій області податкового повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750 на суму 113870,50 грн. та розрахунку податкового зобов`язання суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, між позивачем та Мирноградською міською радою 26 серпня 2021 року укладено договір оренди землі за № 17, предметом якого є надання Мирноградською міською радою (Орендодавцем) у строкове платне користування (оренду) ОСОБА_1 (Орендарю) земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0248, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 0,2965 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, що сформована Відділом у м. Мирноград міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області 09.07.2021 становить 2250405,35 грн. (п. 5 Договору). Згідно з пунктом 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. Орендна плата у кожному наступному році сплачується з урахуванням коефіцієнтів індексації за попередні роки (п. 13 Договору).

Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастру від 12.01.2024 року № 6-28-0.222/600/2-24 «Про індексацію нормативно грошової оцінки земель за 2023 рік», значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік становить 1,051. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить, зокрема: 2021 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь).

Позивач у позовній заяві посилається на те, що під час розрахунку податкового зобов`язання контролюючим органом застосовано розмір ставки орендної плати 12% нормативної грошової оцінки, тоді як за Договором оренди землі від 26.08.2021 року № 17 ставка орендної плати складає 4% нормативної грошової оцінки.

Як вбачається з податкового рішення-повідомлення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750 розмір ставки орендної плати за землю визначено 12%.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 і 281.5 статті 281 цього Кодексу; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Доказів звернення позивача до Головного управління ДПС у Донецькій області з питань проведення звірки даних щодо розміру ставки земельного податку матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву Головним управління ДПС у Донецькій області наведений розрахунок орендної плати за землю з фізичних осіб, згідно договору оренди: 2250405,35 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом 09.07.2021 року) х 4% (ставка податку згідно договору оренди) = 90016,21 грн.; 90016,21 грн. х 1,1 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2021 рік) = 99017,83 грн., 99017,83 х 1,15 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2022 рік) = 113870,50 грн.

Суд зазначає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки та ставка податку відповідають положенням Договору оренди землі № 17 від 26 серпня 2021 року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель відповідає інформації Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру щодо коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель.

Отже, розмір податкового зобов`язання в сумі 113870,50 грн. Головним управлінням ДПС України у Донецькій області розрахований вірно. Твердження позивача на те, що податкове зобов`язання розраховане з розміру ставки орендної плати 12% від нормативної грошової оцінки є помилковим.

Щодо строку розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 56.1 56.3 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516- НОМЕР_2 було оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Скаргу ОСОБА_1 від 07.03.2024 року Державною податковою службою України було отримано 15 березня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

29 березня 2024 року Державною податковою службою України було прийнято рішення № 8876/6/99-00-06-01-03-06 про продовження строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 до 13.05.2024 року включно для з`ясування обставин справи.

23 квітня 2024 року Державною податковою службою України було прийнято рішення № 11804/6/99-00-06-01-03-06 про результати розгляду скарги, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 без змін.

Відповідно до 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Згідно з пунктом 56.9. статті 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що при розгляді скарги від 07.03.2024 року на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750 Державною податковою службою України допущено порушення п. 56.8 та п. 56.9 статті 56 ПК України в частині прийняття вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги протягом 20 календарних днів та в частині письмового повідомлення про прийняття рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк до закінчення строку. Вказує, що рішення ДПС України від 29 березня 2024 року № 8876/6/99-00-06-01-03-06 про продовження строку розгляду скарги не отримував.

Як вбачається з наданих Головним управлінням ДПС України у Донецькій області доказів, рішення Державної податкової служби України від 29 березня 2024 року № 8876/6/99-00-06-01-03-06 про продовження строку розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 було надіслано на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 29 березня 2024 року та отримано останнім особисто 16 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та трекінгом відправлень.

23 квітня 2024 року Державною податковою службою України було прийнято рішення № 11804/6/99-00-06-01-03-06 про результати розгляду скарги, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 без змін.

Вказане рішення Державної податкової служби України від 23 квітня 2024 року № 11804/6/99-00-06-01-03-06 про результати розгляду скарги було надіслано на адресу позивача 23 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку та отримано останнім особисто 29 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та трекінгом відправлень.

Таким чином, доводи позивача щодо неотримання ним рішення ДПС України від 29 березня 2024 року № 8876/6/99-00-06-01-03-06 про продовження строку розгляду скарги спростовані наданими Головним управлінням ДПС у Донецькій області доказами.

З наведеного вбачається, що Державною податковою службою України розгляд скарги ОСОБА_1 на податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 здійснено з дотримання порядку та строків, передбачених статтею 56 ПК України.

З огляду на викладене та виходячи зі встановлених обставин справи, Головним управлінням ДПС у Донецькій області податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0516-UA0038750 сформовано з додержанням вимог, передбачених ПК України, розмір податкового зобов`язання щодо плати за землю визначений вірно, а отже відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл.,8, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № -0506-UA0038750, відмовити.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 19 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар