Справа № 743/1147/24
Суддя: Кравчук М. В.
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1147/24
Провадження № 2-а/743/23/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Воєдило О. В.

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Ріпки справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2024 р. Центральне міжрегіональне управління ДМС у місті Києві та Київській області звернулось з позовом до суду до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на шість місяців.

Позовна заява обґрунтована тим, що 15.08.2024 р. співробітниками Служби безпеки України виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживав без документів, які б надавали йому право законного перебування на території України. Зі слів відповідача встановлено, що він прибув до України 23.01.2024 р., перетнувши державний кордон поза пунктом пропуску. З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту чи отримання статусу особи без громадянства до компетентних органів відповідач не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.08.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 16.08.2024 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що 23.01.2024 р. він перейшов кордон поза пунктом пропуску на території між Херсонською та Белгородською областями з метою служби у ЗС України і здався прикордонній службі України, які відібрали у нього інформацію про військові бази Росії та передали його Службі безпеки України. Там він пройшов поліграф. Відповідач повідомив, що хоче воювати за Україну в складі Збройних Сил України. Після багатьох перевірок його передали до ГУР, а звідти до батальйону «Сибір», де він і проживав увесь цей час. За час перебування у батальйоні він пройшов онлайн навчання, яке йому організували працівники батальйону, в Університеті Вільних Народів та отримав диплом політичного діяча. У батальйоні йому здійснювали оформлення військових документів. Через це він не звертався за отриманням статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту. Однак, на днях йому повідомили про неможливість оформлення документів, оскільки він перетнув кордон нелегально та передали міграційній службі.

Відповідач вказав, що має намір оскаржувати рішення про примусове видворення та звертатися до міграційної служби за отриманням статусу біженця, оскільки йому не можна повертатися на територію РФ, так як його там будуть катувати і він видасть інформацію про військові об`єкти України.

На уточнююче запитання головуючого судді представник позивача повідомив, що відповідача їм передали працівники Служби безпеки України. Про обставини, зазначені відповідачем, йому нічого невідомо. Зазначив, що для легалізації російських громадян для служби в ЗС України потрібні документи від відповідної військової частини.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рапорту старшого оперуповноваженого на ОВО 2 сектору 3 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київської області, 15.08.2024 р. здійснюючи контррозвідувальні заходи за напрямком протидії нелегальній міграції, отримано інформацію стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за наявними даними незаконно потрапив на території України та перебуває тут без відповідних дозвільних документів. Вказану особу було виявлено в районі острова Рибальський та запрошено до позивача для вирішення питання щодо його видворення за межі України.

15.08.2024 р. ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне затримання та прийнято рішення про примусове видворення з України.

15.08.2024 р. відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон), іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

За положеннями ч. 8 ст. 26 Закону примусове повернення не застосовується до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

За положеннями ч. 1 ст. 289 КАС України однією з підстав для звернення з відповідним позовом є, в тому числі, відсутність в іноземця, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Судом у судовому засіданні достеменно з`ясовано, що відповідач документа, що дає йому право виїзду за межі України не має, перетнув кордон нелегально, дій на легалізацію не вчиняв.

Доводи, зазначені відповідачем, належними доказами ним не підтверджені та у суду відсутні підстави вважати, що між позивачем та військовим формуванням України існують взаємовідносини, що стосуються легалізації відповідача для військової служби в Україні.

При цьому, судом у судовому засіданні роз`яснено відповідачу як право оскарження рішення про примусове видворення, так і право на отримання притулку, захисту чи статусу біженця у зв`язку з повідомленими ним обставинами та з`ясовано розуміння відповідачем цих прав.

В той же час, оскільки відповідач нелегально перетнув кордон та не має документа, що дає право на перетин державного кордону, а також у зв`язку тим, що рішення про примусове видворення наразі не оскаржене та не скасоване, у суду відсутні підставі для відмови у задоволенні позову, а відтак позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Питання розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 229, 246, 271, 289, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області задовольнити повністю.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців громадянина Російської Федерації, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду (місцезнаходження: 00016, місто Київ, вулиця Князів Острозьких, 8, корпус 30).

Суддя М. В. Кравчук