Справа № 120/5680/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 серпня 2024 р. Справа № 120/5680/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЗ" про стягнення податкового боргу та зупинення видаткових операцій на рахунках шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності

в с т а н о в и в :

29.04.2024 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до ТОВ "ВЕЗ" про стягнення податкового боргу та зупинення видаткових операцій на рахунках шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач є платником податків і зборів та згідно картки особового рахунку платника податків за ним рахується податкова заборгованість в сумі 43159,38 грн., яка в добровільному порядку не сплачена, у зв`язку із чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 03.05.2024 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.05.2024 року на виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала суду про відкриття провадження направлена ТОВ "ВЕЗ" на адресу, яка вказана у позовній заяві, та міститься Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак до суду повернувся не вручений конверт із вкладенням, із відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до частини 11 статті 126, пункту 5 частини 6 частини 11 статті 251 КАС України копія ухвали суду про відкриття провадження вручена відповідачу належним чином. Тобто, останній вважається повідомлений про розгляд даної справи. При цьому, відповідач не скористався правом, визначеним процесуальним законодавством, та відзив щодо заявлених позовних вимог до суду не подавав.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив.

ТОВ "ВЕЗ" являється платником податків і зборів та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Згідно довідки про суму податкового боргу платника податків станом на 29.04.2024 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 43159,38 грн., яка складається з: податку на прибуток - 38909,38 грн., в тому числі основний платіж - 25835,43 грн., штрафні санкції - 7306,10 грн., пеня - 5767,85 грн.

Вказана заборгованість підтверджується карткою особового рахунку, податковими повідомленнями-рішеннями № від 03.10.2018 року, № від 23.12.2020 року, № від 26.07.2019 року, податковою декларацією з податку на прибуток від 21.02.2020 року, 26.02.2019 року, від 22.02.2021 року, від 21.02.2022 року, від 20.02.2023 року, від 15.03.2023 року, від 27.02.2024 року та податковими повідомленнями-рішеннями № від 17.11.2023 року, №6 від 22.12.2022 року, № від 01.08.2018 року, № від 19.09.2018 року, № від 22.01.2019 року, № від 28.069.2019 року, №4 від 20.04.2020 року.

Судом встановлено, що з метою погашення податкового боргу, відповідачу надсилалась податкова вимога №303778-50 від 04.10.2018 року на суму 1830,74 грн.

Втім, через несплату податкового боргу у визначені законом строки, контролюючим органом прийнято рішення №128 від 29.11.2023 року про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності відповідача.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України позивачем направлено повідомлення №38936/6/02-32-13-03-10 від 07.12.2023 року щодо надання ТОВ "ВЕЗ" необхідних документів для складання акту опису майна у податкову заставу на суму податкового боргу. Однак, вказане повідомлення залишилось без реагування, витребувані документи відповідач у визначений термін не надав.

20.03.2024 року податковим керуючим ОСОБА_1 складено Акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №24.

За наведених обставин позивач звертається до суду з адміністративним позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (далі-ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п. п. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України-сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг-сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 Податкового кодексу України, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пункт 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України визначає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податкова заборгованість в сумі 43159,38 грн., яка складається з: податку на прибуток - 38909,38 грн., в тому числі основний платіж - 25835,43 грн., штрафні санкції - 7306,10 грн., пеня - 5767,85 грн.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, позивачем з метою погашення податкового боргу на податкову адресу відповідача, направлено п№303778-50 від 04.10.2018 року.

При цьому, станом на день розгляду справи, суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості. Крім цього, інформація щодо оскарження вимоги в адміністративному та (або) у судовому порядку у суду відсутня.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3. статті 95 Податкового Кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що на день розгляду справи податковий борг, який підтверджується матеріалами справи відповідач не сплатив, суд дійшов висновку про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за цим адміністративним позовом, з рахунків у банках, що обслуговують відповідача, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам податкового органу в частині зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового Кодексу України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 статті 88 ПК України).

Пунктом 89.1 статті 89 Податкового Кодексу України визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2 статті 89 ПК України).

Пунктом 89.3 статті 89 Податкового Кодексу України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (п. 89.4 статті 89 ПК України).

Водночас, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (пп. 20.1.32 п. 20.1 статті 20 ПК України).

Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що у разі не допуску контролюючого органу до опису майна у податку заставу останній наділений правом звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Судом встановлено, що на виконання вимог статті 89 Податкового Кодексу України Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято рішення №128 від 29.11.2023 року про опис майна ТОВ "ВЕЗ" у податкову заставу.

Вподальшому, на виконання повноважень статті 20 Податкового Кодексу України, позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення №38936/6/02-32-13-03-10 від 07.12.2023 року щодо надання ТОВ "ВЕЗ" необхідних документів (баланс, перелік основних засобів та перелік ліквідного майна) для складання акту опису майна в податкову заставу на суму податкового боргу, вимога якого відповідачем не виконана.

У зв`язку з ненаданням платником податків витребуваних документів, 20.03.2024 року податковим керуючим Мазник О.П. складено Акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №24.

Таким чином, позивач належними і допустимими доказами підтвердив факт не подання платником податків документів, необхідних для опису майна в податкову заставу, що є перешкодою у виконанні податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом.

Враховуючи, що відповідач не надав податковому керуючому необхідних документів, контролюючий орган правомірно звернувся до суду з цим позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках позивача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані відповідачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЗ" (вул. М. Шимка, 50, м. Вінниця, ), кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 43159,38 грн. (сорок три тисячі сто п`ятдесят дев`ять гривень тридцять вісім копійок).

Зупинити видаткові операції на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЗ" шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЗ" (вул. М. Шимка, 50, м. Вінниця, ), що знаходиться в банківських установах на суму 43159,38 грн. (сорок три тисячі сто п`ятдесят дев`ять гривень тридцять вісім копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЗ" (вул. М. Шимка, 50, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович