Справа № 240/8687/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/8687/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, В/ч НОМЕР_1 ), у якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану» у період з 31.10.2022 по 27.01.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 31.10.2022 по 27.01.2023 з розрахунку 100 000 грн на місяць;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 (шість тисяч грн) 00 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення вимог пункту 1 Постанови № 168 невиплачена додаткова винагорода з розрахунку 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів:

- витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію про розгляд заяви на виплату коштів, яка була направлена на адресу військової частини НОМЕР_1 04.10.2023;

- інформацію чи проходив військову службу ОСОБА_1 у період із жовтня 2022 року по січень 2023 року;

- детальний розрахунок нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01 жовтня 2022 року по 01 березня 2023 року.

До суду 23 травня 2024 року надійшли витребувані документи.

У відзиві, який надійшов через "Електронний суд" 24.06.2024, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

У період із 01.07.2024 по 19.07.2024 (включно) головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 15.08.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено пропущений строк.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що у спірний період ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №2296 від 30.12.2022 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 28 жовтня 2022 року позивач отримав: МВТ. ЗЧМТ. СГМ. Закриті підголівчаті II-III плесневої кісток правої стопи без зміщенням уламків та правого гомілко-ступеневого суглобу. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту 927 ківшани, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_3 наступив на вибуховий пристрій. Травмування не пов`язане і використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в в стан алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

У період з 31.10.2022 по 30.11.2023 року позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 31 жовтня 2022 року. Встановлено, що травма пов`язана з проходженням військової служби.

У період з 01.12.2023 по 31.12.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 01.12.2022№5683. Стан після перенесеного перелому (28.10.2022) 11 та III плеснових кісток правої стопи з тимчасовим порушенням функції. Травма важкого ступеню.

Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 27.01.2023 №902 проведено медичний огляд позивача. Встановлено, що травма отримана позивачем важкого ступеню. Травма пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі статті 75-в, 76-6, 45-г графи 1 Розкладу хвороб - ТДВ позивач є обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у спецспорудах: придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах. установах, організаціях, навчальних закладах.

На підставі вищевикладеного. 04.10.2023 на адресу військової частини НОМЕР_1 була відправлена заява про перерахунок та доплату грошової винагороди за період перебування у відпустці з 31.10.2022 по 27.01.2023 з по 27.01.2023 з розрахунку 100 000,00 грн, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Проте, станом на дату звернення до суду кошти позивачем не отримані. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду зданим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку да

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 до постанови №168, постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Спірним питанням в межах розгляду даної справи є право позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час перебування у у відпустці, у зв`язку з отриманням 28.10.2022 травми.

Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України на час виникнення спірних правовідносин був встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 8 вказаного рішення визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

В подальшому, з метою врегулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що збільшена до 100 тисяч гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії й підставою для видання наказу щодо виплати такої винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 31.10.2022 №2778 було встановлено важкість отриманого поранення позивачем, як легке та рекомендовано надання позивачу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Позивач 31.10.2022 на стаціонарному лікуванні не перебував, участь у бойових діях не приймав, а тому підстав для виплати йому додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн не має.

Відповідно до довідки війсково-лікарської комісії №2778 від 31.10.2022, позивачу проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 «31» жовтня 2022 року. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Стан після закритого перелому голівок 2-3 плесневих кісток правої стопи без зміщення уламків, з тимчасовим порушенням функції нижньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2022 р. травма відноситься до легких. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 №307 від 01.11.2022, позивач вибув у відпустку за станом здоров`я на 30 діб, з 01 листопада по 30 листопада 2022 року. Підстава для надання відпустки позивачу: довідка військово-лікарської комісії №2778 від 31.10.2022, рапорт молодшого сержанта ОСОБА_2 (вих.№11814 від 01.11.2022).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2022 №2091 відповідач здійснив на користь позивача нарахування та виплату додаткової грошової винагороди за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 з розрахунку 30 000 грн та виплатив 29550,00 грн з урахуванням сплати 1,5% військового збору. У розмірі 450,00грн, що підтверджується випискою зарахування грошових коштів від 19.12.2022 та довідкою №813/4820 від 07.06.2024.

Отже, враховуючи довідку військово-лікарської комісії №2778 від 31.10.2022 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я у період з 01.11.2022 по 30.11.2022 внаслідок отримання легкого поранення при проходженні військової служби.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І названого Положення у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №402) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Одним з основних завдань військово-лікарської експертизи у пункту 1.3 названого розділу передбачено визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пункту 21.1 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, військово-лікарська комісія (далі ВЛК) встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Форми постанов ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв передбачені у пункті 21.5.

Названим пунктом закріплено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»;

б) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби;

в) поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

г) захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

ґ) захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;

д) захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

е) захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби;

є) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

ж) захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

з) захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН;

и) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу;

к) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН.

Абзацом 2 пункту 21.13 розділу ІІ Порядку №402 закріплено, що за наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що до виключної компетенції ВЛК віднесено розгляд і вирішення питання про встановлення причинного зв`язку поранення або захворювання.

При цьому, наданою позивачем довідкою військово-лікарської комісії №2778 від 31.10.2022 , встановлено, що травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. Також зазначена довідка містить застереження, що травма є легкого ступеню.

Доказів того, що позивач оскаржував зазначену довідку ВЛК і така була скасована, суду не надано.

Враховуючі вимоги законодавства та те, що довідка ВЛК від №2778 від 31.10.2022 містить ступінь тяжкості поранення, як легке, на даний час не змінена, не доповнена, то на теперішній час немає підстав для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн на місяць за період відпустки за станом здоров`я з 01.11.2022 по 30.11.2022.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №5683 від 01.12.2022 позивачу проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_3 від 01.12.2022. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після перенесеного перелому (28.10.2022) II та III плеснових кісток правої стопи з тимчасовим порушенням функції. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Травма важкого ступеня. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спецальністю, тощо: На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи -ТДВ-потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 №339 від 01.12.2022, позивач вибув у відпустку за станом здоров`я на 29 діб, з 01 грудня 2022 по 29 грудня 2022 року. Підстава: довідка лікаря №№ 10120, 10099, 10111, 10112, 10107, 10100, 10095, 10096 від 01.12.2022, рапорти солдатів ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . старших солдатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , молодших сержантів ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , старшого лейтенанта ОСОБА_8 (вих. №№ 13019 13012, 13010,103009,13008, 13007, 13.006, 13005 вiд 01.12.2022).

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 №1 від 01.01.2023 вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків, до оперативної групи, місто Житомир: з відпуски за станом здоров`я ОСОБА_1 .

З 30.12.2022 по 31.12.2022 (включно) позивач на стаціонарному лікуванні не перебував, у відпустці за станом здоров`я не перебував, участі у бойових діях не приймав, а тому підстав для виплати йому додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн не має.

Законодавчо закріплено право на виплату додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн, у випадку переміщення між лікувальними закладами. Позивач 30.12.2022 -31.12.2022 не переміщувався між лікувальними закладами, а повертався із відпустки за станом здоров`я, тобто переміщувався між місцем проведення відпустки, а тому у командира військової частини НОМЕР_1 були відсутні підстави для винесення наказу щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2023 №05 відповідач здійснив на користь позивача нарахування та виплату додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 з розрахунку 30 000 грн та виплатив 29550,00 грн з урахуванням сплати 1,5% військового збору у розмірі 450,00грн, що підтверджується випискою зарахування грошових коштів від 20.01.2023 року та довідкою №813/4820 від 07.06.2024.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2024 №336 відповідач здійснив на користь позивача донарахування та виплату додаткової грошової винагороди за період з 01.12.2022 по 30.12.2022 з розрахунку 70000грн та виплатив 66725,81 грн з урахуванням сплати 1,5% військового збору у розмірі 1016,13 грн, що підтверджується випискою зарахування грошових коштів від 14.02.2024 року та довідкою №813/4820 від 07.06.2024 року.

Враховуючи наведені обставини справи та, з урахуванням документальних доказів наданих відповідачем, позивачу у період з 01.12.2022 по 30.12.2022 нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн, а тому, підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 №1 від 01.01.2023 вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків, до оперативної групи, місто Житомир: з відпуски за станом здоров`я ОСОБА_1 .

Як вказує представник відповідача у відзиві, у період з 01.01.2023 по 23.01.2023 року позивач перебував у м.Житомирі де не бойові дії, позивач не приймав участі у бойових діях на лінії бойового зіткнення, на стаціонарному лікуванні не перебував. Позивачем не спростовані наведені доводи відповідача, а тому не має правових підстав для здійснення відповідної виплати додаткової грошової винагороди з розрахунку 100000 грн у січні 2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2023 №23, вважати такими, що вибули, з оперативної групи, місто Житомир у щорічну відпустку за 2025 рік: молодшого сержанта призваного на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , колишнього старшого бойового медика 6 десантно-штурмової роти 2 Десантно-штурмового батальйону місто Чернігів, не 12 (дванадцять) діб (у (першу) частину щорічної основної відпустки) з урахуванням 02 (двох) діб на дорогу слідування з "23" січня 2023 року по "03" лютого 2023 року. Підстава: рапорт молодшого сержанта ОСОБА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2023 №35 вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків, до оперативної групи, місто Житомир: з щорічної відпустки за 2023 рік: молодшого сержанта призваного на військову службу під час мобілізації ОСОБА_9 , колишнього старшого бойового медика 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону. Підстава: відпускний квиток №№ 118/в, 119/в, 123/в від 23.01.2023, рапорт молодшого сержанта ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, втім доводи позовної заяви не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні положень ст.ст.73, 74 КАС України.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновків про те, що незважаючи на встановлений обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого процесуального обов`язку доказування тих обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

У статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України ).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

О.В. Лавренчук