Справа № 480/557/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 р. Справа № 480/557/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Сумський завод продовольчих товарів" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2024, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 07.05.24 у справі № 480/557/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сумський завод продовольчих товарів"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Сумський завод продовольчих товарів (далі за текстом також - позивач, ПрАТ Сумський завод продтоварів) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі за текстом також відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання позивачу строку для відновлення втрачених (знищених) документів;

- зобов`язати відповідача надати позивачу строк для відновлення втрачених (знищених) документів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування всіх обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо неможливості вважати лист ПрАТ «Сумський завод продтоварів», поданий до контролюючого органу у січні 2024 року, таким, що поданий відповідно до пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Звертає увагу, що порядок застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності внаслідок втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, повинен регулюватися виключно пп. 69.28. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, який за своїм змістом не містить жодних часових обмежень для платника податків щодо строку подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у разі втрати та/або неможливості вивезення таких первинних документів. Посилаючись на те, що лист позивача про втрату (знищення) документів нібито було подано поза межами встановленого п`ятиденного строку, перебіг якого зупинявся до 01.08.2023, судом першої інстанції не взято до уваги, що Закон України № 2173-ІХ від 01.04.2022, яким закріплено спеціальні правила пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, є спеціальним відносно Закону України № 2118-ІХ від 03.03.2022.

Крім того зазначає, що оскільки норма пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України взагалі не обмежує для платника податків строк відновлення документів, порівняно з установленим нормою пункту 44.5 статті 44 ПКУ 90-денний строком, в такому випадку доцільно застосовувати положення п. 56.21 ст. 56 ПК України, який визначає, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що провести інвентаризацію втрачених (знищених) бухгалтерських та кадрових документів підприємства за 2018 2021 роки та січень лютий 2022 року станом на 25.02.2022 (дату прийняття рішення щодо вивезення відповідних документів) було неможливо внаслідок активних бойових дій та тимчасової окупації території місцезнаходження позивача російською федерацією.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що доводи апеляційної скарги не є обґрунтуванням незаконності оскаржуваного судового рішення. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 03.01.2024 позивачем від ГУ ДПС у Сумській області отримано повідомлення № 146/4/18-28-07-05-05 від 28.12.2023, у якому зазначалось про проведення з 10.01.2024 документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства Сумський завод продовольчих товарів за період діяльності з 01.01.2018 по 30.09.2023.

04.01.2024 Приватне акціонерне товариство Сумський завод продовольчих товарів подало ГУ ДПС у Сумській області лист з проханням про перенесення строку проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Сумський завод продтоварів» до дати відновлення та надання документів в межах, визначених п. 44.5 ПК України, у якому зазначило про неможливість вивезення та втрату (знищення) бухгалтерських та кадрових документів за 2018-2021 роки та січень-лютий 2022 року, до якого були додані, зокрема, Наказ № 06 від 25.02.2022 та акт про вилучення і знищення документів.

10.01.2024 посадовими особами податкового органу складений акт № 29/18-28-07-01-08/00375160 про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки.

За результатами розгляду повідомлення про неможливість вивезення та втрату (знищення) бухгалтерських та кадрових документів листом № 429/6/18-28-07-05-01 від 19.01.2024 ГУ ДПС у Сумській області повідомило ПрАТ «Сумський завод продтоварів» про неможливість перенесення строків проведення перевірки у зв`язку із закінченням строку подання повідомлення про знищення документів.

На переконання позивача така відмова є протиправною, оскільки подання повідомлення про втрату (знищення) документів відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не обмежує для платника податків строк відновлення документів на відміну від приписів пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, який встановлює 90-денний строк, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відмова ГУ ДПС у Сумській області у перенесенні строків проведення перевірки, призначеної Наказом № 1927-КП від 28.12.2023, відповідає критеріям, установленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

На виконання пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування, платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3. статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:

44.3.1. 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу;

44.3.2. 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;

44.3.3. 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;

44.3.4. 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

Згідно з пунктом 44.5. статті 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок (крім перевірок, визначених статтею 200 цього Кодексу) переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 03.03.2022 прийнято Закон України № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», згідно з яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено підпунктом 69.9 такого змісту:

«Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Згодом, до вказаного підпункту були внесені зміни, і станом на день виникнення спірних правовідносин, він мав таку редакцію:

«Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;

строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;

строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу;

строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених підпунктом 56.23.3 пункту 56.23 статті 56 цього Кодексу…..».

Крім того, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, 01.04.2022 прийнято Закон України № 2173-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану», яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доповнено підпунктом 69.28 такого змісту:

«Установити, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні».

Отже, зміст указаних норм дає підстави дійти висновку про те, що за загальним правилом, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, на підставі яких ведеться податковий облік, платник податків зобов`язаний письмово повідомити про це податковий орган протягом п`яти днів, одночасно надавши документи, які підтверджують настання такої події. На період дії воєнного стану, перебіг згаданого строку зупинявся, проте не до кінця воєнного стану, а тимчасово, до 01.08.2023.

Для платників податків, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, як виняток, були запроваджені спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Зокрема передбачено, що у разі втрати первинних документів платник податків подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

За матеріалами справи 04.01.2024 позивач звернувся до ГУ ДПС у Сумській області з листом № 3, у якому, посилаючись на введення воєнного стану, окупацію Бездрицької сільської територіальної громади у період з 24.02.2022 по 03.03.2022 та, як наслідок, знищення документів з питань основної діяльності та особових справ працівників, відповідно до приписів пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, просив перенести строки проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної Наказом № 1927-КП від 28.12.2023, до дати відновлення втрачених документів (а.с. 11).

Одночасно, до зазначеного листа були додані Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 109 від 22.12.2022, лист Бездрицької сільради № 1764/02-31 від 29.12.2023 про окупацію та Наказ ПрАТ «Сумський завод продтоварів» № 6 від 25.02.2022.

Згаданий лист позивача про втрату документів був поданий до контролюючого органу поза межами встановленого п`ятиденного строку, перебіг якого згідно з підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України зупинявся до 01.08.2023, а також наголошує на тому, що до цього листа не були додані документи, які підтверджують факт знищення первинних документів. Зокрема, акт про знищення документів податковому органу не надавався, а наданий Наказ № 6 від 25.02.2022 містив вказівку працівникам здійснити вивезення документів, і лише у разі неможливості вивезення знищити ці документи.

Про наявність об`єктивних причин невиконання свого обов`язку повідомити податковий орган про втрату документів у встановлені строки, позивач не зазначив, докази наявності таких причин в матеріалах справи відсутні. Так само позивач не зазначив і про відсутність об`єктивної можливості відновити втрачені документи протягом березня 2022 грудня 2023 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про недотримання ПрАТ «Сумський завод продтоварів» встановленого порядку повідомлення податкового органу про втрату документів, що свідчить про відсутність підстав для перенесення строків проведення перевірки та надання строку для відновлення документів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, а також не бере до уваги посилання позивача на приписи підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки лист № 3 від 04.01.2024 не містить конкретних обставин, що призвели до втрати первинних документів, податкових (звітних) періодів за які втрачені документи, а також загального переліку втрачених первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів), у зв`язку з чим цей лист не можна вважати повідомленням, поданим відповідно до вказаної норми.

Крім того, приписами підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено алгоритм дій платника податків у разі неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок, зокрема надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту відповідного повідомлення, чого у спірних правовідносинах позивачем не зроблено. Так, за матеріалами справи позивач після отримання повідомлення № 146/4/18-28-07-05-05 від 28.12.2023 щодо проведення з 10.01.2024 документальної планової виїзної перевірки 04.01.2024 подав до ГУ ДПС у Сумській області лише лист з проханням про перенесення строку проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Сумський завод продтоварів» до дати відновлення та надання документів в межах, визначених п. 44.5 ПК України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відповідність відмови ГУ ДПС у Сумській області у перенесенні строків проведення перевірки, призначеної Наказом № 1927-КП від 28.12.2023, критеріям, установленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, з висновком про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи та їх обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

Аргументи позивача щодо того, що провести інвентаризацію втрачених (знищених) бухгалтерських та кадрових документів підприємства за 2018 2021 роки та січень лютий 2022 року станом на 25.02.2022 (дату прийняття рішення щодо вивезення відповідних документів) було неможливо внаслідок активних бойових дій та тимчасової окупації території місцезнаходження позивача російською федерацією, колегія суддів не бере до уваги, оскільки з урахуванням нормативно-правового регулювання спірних правовідносин такі не є підставою для задоволення позовних вимог.

Посилання позивача на судові рішення судів апеляційної інстанції не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України ураховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у рішеннях (постановах) судів першої (апеляційної) інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та правильно вирішив справу, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сумський завод продовольчих товарів" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі № 480/557/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк