Справа № 200/3269/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року Справа№200/3269/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту ociб з інвалідністю (місцезнаходження: 87528, Донецька область, місто Маріуполь, вул.Серова, буд.1А, ) до комунального підприємства «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області (місцезнаходження: 84160, Донецька область, Краматорський р-н, село Привілля, Черкаська ТГ, вул.Соснова, будинок 14, ) про стягнення з комунального підприємства «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області () на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 127766,00 грн. та пеню у розмірі 868,87 грн. на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000. ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що як свідчить інформація за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 10 березня 2023 року № 14-2, надана Пенсійним фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яка містить актуальні на дату та час її формування відомості, про працевлаштованих осіб з інвалідністю, про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю та яка необхідна для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», відповідач є роботодавцем та має у 2023 році наступні показники: середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік, осіб - 21, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб - 0, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, одиниць - 1, фонд оплати праці штатних працівників - 2683086,05 грн., середня річна заробітна плата штатного працівника - 127766 грн., сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 127766 грн. Вказали, що згідно частини першої статті 19 Закону у відповідача в 2023 повинно було бути працевлаштовано 1 особу з інвалідністю, фактично ж, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, склала 0 осіб.

З посиланням на частину четверту статті 19 вказаного закону вважають, що відповідач не виконав норматив у працевлаштуванні 1 особи з інвалідністю, для якої це місце роботи є основним.

Просили задовольнити позов.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що протягом 2022-2023 років відповідач виконував норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю, але утримував єдиний соціальний внесок з працюючих інвалідів у розмірі 22%, а не встановлений законодавством 8,41%, що не призвело до втрат бюджету. Зокрема, протягом 2022-2023 років працювали дві особи з інвалідністю: ОСОБА_1 , інвалід 3 групи, працював в КП «Громада» на посаді сторожа з «05 » січня 2021 р.(наказ №1-к від 04.01.2021) по «07 » лютого 2022 р.(наказ №6/к/тр від 02.02.2022) та з «24 » лютого 2022 р.(наказ №11/к/тр від 23.02.2022) по «31» березня 2023 р.(наказ №11/к/тр від 31.03.2023); ОСОБА_2 , інвалід 3 групи, працює в КП «Громада» на посаді сторожа з «13 » січня 2022 р.(наказ №2/к/тр від 12.01.2022) по теперішній час. Інвалідність вказаних осіб підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААБ №263085 від 18.11.2011 про встановлення безстроково 3 групи інвалідності ОСОБА_2 , довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №853394 від 06.04.2020 про встановлення на 2 роки 3 групи інвалідності ОСОБА_1 (яка продовжувалася автоматично на період воєнного стану на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 8 березня 2022 р. №225 "Деякі питання порядку проведення медико соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України", оскільки у Краматорському районі у 2022-2023 роках не функціонували органи МСЕК і не було можливості пройти переогляд).

Вказали, що працевлаштування осіб з інвалідністю підтверджується, окрім наказів про прийняття на роботу, відомостями про нарахування заробітної плати за 2023 рік та податковими розрахунками сум нарахованого ЄСВ за 2023 рік.

Також зазначили, що звіти форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" для осіб з інвалідністю у 2023 році відповідачем не подавалися, у зв`язку з тим, що відповідач виконував вимоги щодо працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у зв`язку з чим надати до суду такі звіти не можливо.

Незважаючи на допущені певні помилки щодо надання звітності про те, що вказані працевлаштовані особи є особами з інвалідністю, відповідач вважає, що вимоги законодавства в цій частині виконані і підстави для задоволення позову відсутні.

Просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 29 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи виріщено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін); зобов`язано Донецький обласний центр зайнятості надати до суду: звіти форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" для осіб з інвалідністю у 2023 році, наданих комунальним підприємством «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області; зобов`язано Краматорський міський центр зайнятості Донецької області надати до суду: звіти форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" для осіб з інвалідністю у 2023 році, наданих комунальним підприємством «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області; зобов`язано комунальне підприємство «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області надати до суду: звіти форми 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" для осіб з інвалідністю у 2023 році.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року прийнято уточнений адміністративний позов.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області (місцезнаходження: 84160, Донецька область, Краматорський р-н, село Привілля, Черкаська ТГ, вул.Соснова, будинок 14, ) перебуває на обліку в Донецькому обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості 1 робочих місць, позивачем нараховано відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 127766 грн. та нарахована пеня за прострочення сплати у розмірі 868,87 грн.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунок, здійснений на підставі наступних даних.

Розрахунок cуми адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023:

- середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу, осіб - 21; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, осіб - 0; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення), одиниць - 1, Фонд оплати праці штатних працівників - 2683086,05 грн.; середня річна заробітна плата штатного працівника (04/01) - 127766 грн.; кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше (03-02), одиниць - 0,00; сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05х06); від 16 до 25 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05); від 8 до 15 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05/2) - 127766 грн.

Позивачем до суду надано заяву про уточнення позовних вимог, в якому зазначили про збільшення суми пені. Вказали, що під час підготовки позовної заяви внаслідок системної помилки під час нарахування пені за жодний день прострочення фактично не було враховано два дня прострочення, та помилково в адміністративному позові сума пені фактично відповідає лише 15 дням прострочення, а не 17 дням, як то зазначено у позові та відповідає фактичним обставинам справи (766,65 : 127766,00 : 0,04 % = 15).

Фактично сума пені складає 868,87 грн. (127766,00 грн. Ч 0,04 % Ч 17 = 868,87 грн.). Зазначили, що ціна позову складає 128634,87 грн.

19.04.2024 року за вих.№06-06/323 Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на адресу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці направлено лист, в якому просили здійснити перевірку КП "ГРОМАДА" () щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, оскільки відповідно до інформації, отриманої Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю від Пенсійного фонду України, сформованої на підставі наданої підприємством звітності, відповідачем у 2023 році не виконано норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю.

Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України надано відповідь на вказаний запит, в якому вказали, що питання законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю не входять до переліку, визначеного статтею 16 Закону України № 2136, не відносяться відповідно до критеріїв оцінки до високого ступеня ризику, а також на відсутність відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, на період дії воєнного стану у Держпраці та її територіальних органів відсутні повноваження на здійснення заходів державного нагляду (контролю) з зазначеного питання.

19.04.2024 року за вих.№06-06/333 Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на адресу Донецького обласного центру зайнятості направлено лист, в якому просили надати: звіти за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», які надавалися КП "ГРОМАДА" () у 2023 році; чи направлялися для працевлаштування до роботодавця КП "ГРОМАДА" () особи з інвалідністю (якщо направлялися, то скільки осіб було працевлаштовано та скільком було відмовлено у працевлаштуванні із зазначенням причин відмови); кількість вакансій у роботодавця КП "ГРОМАДА" (), призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у звітному періоді (як подані у звітному періоді, так і подані раніше та не закриті до настання звітного періоду); будь яка інша інформація щодо вакансій у роботодавця КП "ГРОМАДА" (), призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, наявна у Донецькому обласному центрі зайнятості та причин іх незакриття (у разі наявності).

08.05.2024 року за вих.№04.03/1258/01-39-24 Донецьким обласним центром зайнятості відповідачу надано відповідь, в якій повідомлено, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості роботодавцем КП "ГРОМАДА" () звіти форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для осіб з інвалідністю у 2023 році не надавались.

На виконання вимог ухвали суду надано відповіді:

№04.03/1638/01-39-24 від 31.05.2024 Донецьким обласним центром зайнятості, в якій повідомлено, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості комунальним підприємством «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області (місцезнаходження: 84160, Донецька область, Краматорський р-н, село Привілля, Черкаська ТГ, вул.Соснова, будинок 14, ) звіти форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для осіб з інвалідністю у 2023 році не надавались;

№03/1346-01-26/23-24 від 03.06.2024 Краматорським міським центром зайнятості про те, що Комунальним підприємством «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області (місцезнаходження: 84160, Донецька область, Краматорський р-н, Черкаська ТГ, село Привілля, вул. Соснова, будинок 14, ) звіти форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для осіб з інвалідністю у 2023 році до Краматорського міського центру зайнятості не надавались.

Відповідачем до суду надано відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору; відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам; відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску; квитанція №2 про подачу документа - податековий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2023 року.

В матеріалах позовної заяви наявний накази комунального підприємства «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області: від 12.01.2022 №2/к/тр про прийняття на роботу ОСОБА_2 сторожем з 13 січня 2022 року з посадовим окладом згідно штатного розпису; від 31.03.2023 №11/к/тр про звільнення ОСОБА_1 сторожа 31 березня 2023 за власним бажанням ст.38 КЗпП України.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №263085 ОСОБА_2 їй встановлено ІІІ групу інвалідності.

Відповідачем адміністративно-господарські санкції в добровільному порядку сплачені не були.

Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у зазначеному вище розмірі.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-ХІІ (далі - Закон №875-ХІІ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому, частиною другою статті 19 Закону №875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Частиною першою статті 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Частиною другою вказаної статті регламентовано, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.

Відповідно до частини першої статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зі змісту частини другої статті 218 ГК України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).

Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

У зв`язку з цим, для правильного вирішення спору необхідно перевірити, чи вжито відповідачем залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року №5067-VI (далі - Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії, підприємство фактично вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

На виконання пункту 4 частини третьої статті 50 Закону №5067-VI наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 року затверджено Порядок подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії).

У контексті прийнятого Закону №5067-VI та затвердженого Порядку подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії.

Суд зазначає, що періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року по справі № 806/1368/17, від 20.05.2019 у справі № 820/1889/17.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що законодавцем чітко визначені обов`язки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця,

- створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;

- надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;

- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- в разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції.

Відтак, на підприємство покладається обов`язок самостійного працевлаштування осіб з інвалідність шляхом створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та належного інформування про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів, в тому числі і центри зайнятості.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі № 819/639/17.

При цьому, Законом №875-ХІІ також визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такого інваліда.

З огляду на викладене, обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Механізм реалізації зазначеної програми працевлаштування передбачає здійснення певних заходів з боку підприємств.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, є звіт форми №3-ПН.

Отже, передбачена частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю має наставати або 1) в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону №875-ХІІ, а саме: не виділення та не створення робочих місць, ненадання державній службі зайнятості інформації, не звітування або неналежне звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, оскільки саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування осіб з інвалідністю, або 2) у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, третьої та п`ятої статті 19 Закону № 875-ХІІ, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні інваліда, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 15.04.2019 року у справі № 820/2190/17, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для врахування.

Таким чином, роботодавець не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо він розробив необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створив робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформував відповідні установи, але фактично не працевлаштував особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність особи з інвалідністю, відмова особу з інвалідністю від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Вказаний вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановівід 17.09.2020 року у справі №160/4443/19.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач виконував належним чином взяті на себе зобов`язання протягом 2023 року щодо працевлаштування осіб з інвалідністю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач по справі виконав вимоги Закону №875-ХІІ щодо створення робочого місця для осіб з інвалідністю та працевлаштування.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач безпідставно відмовив у прийнятті на роботу осіб з інвалідністю, які безпосередньо зверталися до нього, або які були направлені до відповідача для працевлаштування, матеріали справи не містять, а позивачем не надано.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача про застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 127766,00 грн. та пеню у розмірі 868,87 грн., є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту ociб з інвалідністю (місцезнаходження: 87528, Донецька область, місто Маріуполь, вул.Серова, буд.1А, ) до комунального підприємства «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області (місцезнаходження: 84160, Донецька область, Краматорський р-н, село Привілля, Черкаська ТГ, вул.Соснова, будинок 14, ) про стягнення з комунального підприємства «Громада» Черкаської селищної ради Краматорського району Донецької області () на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 127766,00 грн. та пеню у розмірі 868,87 грн. на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000. ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов