Справа № 536/913/24
Суддя: Клименко С. М.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/913/24
Провадження № 2-а/536/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейська 2 взводу роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Єрохіна Софія Ярославівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Коротченко О.П. звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейська 2 взводу роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Єрохіна Софія Ярославівна про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, де просив суд визнати протиправною та скасувати постанову поліцейської 2 взводу роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Єрохіної Софії Ярославівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 27.03.2024 серія ЕНА №1754814 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн і провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення і стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 605 грн. грн 60 коп та витрати на правничу допомогу 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається, що 27.03.2024 поліцейська 2 взводу роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Єрохіна Софія Ярославівна склала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА №1754814, де притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, вказуючи, що ОСОБА_1 , керуючи в м.Кременчуці на вул.О.Халаменюка транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 27.03.2024 біля 8 год 40 хв обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. «в» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Вважає вказану постанову незаконною, і на це вказує той факт, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 1974 року випуску та на якому заводом виробником не передбачено пасивні паски безпеки, в тому числі і ремені безпеки, і тому він не був пристебнутий, що він і пояснив поліцейським та це було ними проігноровано.

В поданому відзиві на позов представник відповідача Департаменту патрульної поліції за довіреністю Коломієць О.Ю. позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити посилаючись, що 27.03.2024 поліцейською 2 взводу роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Єрохіною Софією Ярославівною ухвалено постанову серія ЕНА №1754814 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн за те, що водій ОСОБА_1 цього ж дня близько 08 год 40 хв на вул. О.Халаменюка в м.Кременчуці керував транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. «в» ПДР України.

Вважає, що доводи представника позивача, що обладнання транспортного засобу ВАЗ 2101, 1974 року випуску пасками безпеки не передбачено заводом виробником, не відповідають фактичним обставинам, є необґрунтованими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, в підтвердження чого надають фотознімки (з інтернет-ресурсу) автомобілів аналогічної марки/моделі та року випуску, що обладнані засобами пасивної безпеки.

Також просила відмовити в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу, вказуючи, що розмір гонорару за надання правничої допомоги не є доведеним, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

Так, відповідно до акту №1 наданих послуг від 05.04.2024 вартість послуги адвоката, зокрема:

1). складання адміністративного позову необґрунтовано завищена за часом 2 год та вартістю 4000 грн., оскільки адміністративний позов складений на 7 аркушах одностороннього друку, з яких: 2 сторінки - це відомості про суд, учасників справи, позовні вимоги, перелік додатків, 1 сторінка - містить виклад суб`єктивного бачення позивачем обставин справи, 4 сторінки - містять цитування певних норм законодавства, копіювання яких з відповідних інтернет ресурсів не потребує витрати значного часу і справи з приводу оскарження рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними;

2) формування додатків, засвідчення копій, сплата судового збору завищена за вартістю 2000 грн, зважаючи, що справа є незначної складності та на незначну кількість додатків.

Третя особа: поліцейська 2 взводу роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області рядова поліції Єрохіна С.Я. надала суду пояснення, де просила відмовити ОСОБА_1 в задовільнені позову, посилаючись що 27.03.2024 вона ухвалила постанову серія ЕНА №1754814 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та наклала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 08 год 40 хв у м.Кременчуці на вул.Халаменюка керував транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України, що підтверджується записом з нагрудної відеокамери працівників поліції.

Вважає, прийняту нею постанову в відношенні позивача законною, вона не порушила процедуру щодо винесення постанови, діяла в межах наданих їй законом повноважень, прав позивача не порушувала. Доводи представника позивача, що обладнання транспортного засобу ВАЗ 2101, 1974 року випуску, пасками безпеки не передбачено заводом виробником не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно з законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.2.4 в Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.5 ст.121 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

В статті 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху України відповідними доказами.

Установлено, що 27.03.2024 поліцейська роти №2 Батальйону патрульної поліції УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядова поліції Єрохіна Софія Ярославівна склала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1754814, де притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн, за те, що водій ОСОБА_1 27.03.2024 о 08:40 год в м.Кременчуці на вул.Халаменюка, 81 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3в ПДР України.

Відповідно п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, доказів вчинення правопорушення суду не надано.

Із запису з відео реєстратора встановленого в службовому автомобілі поліцейських переглянутого в судовому засіданні вбачається, що 27.03.2024 о 08 год 40 хв в м.Кременчуці по вул.Халаменюка рухається транспортний засіб ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який зупиняється на вимогу поліцейського, який йому повідомляє про причину зупинки, що водій непристебнутий ременем безпеки, який пояснює, що автомобіль, яким він керує, 1974 року випуску на якому непередбачені ремені безпеки заводом виробником та пропонує впевнитись в цьому оглянувши салон автомобіля, на що поліцейський не звертає уваги, перевіряє посвідчення водія у позивача і технічний паспорт на транспортний засіб та розпочинає розгляд справи.

Надані відповідачем фотознімки з інтернет-ресурсу автомобілів, як він вказує, аналогічної марки/моделі та року випуску, що обладнані засобами безпеки руху, не підтверджують позиці відповідача, що автомобіль позивача був обладнаний ременями безпеки.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, був би огляд поліцейським салону автомобіля під відеозапис на предмет наявності там ременів безпеки, чого не було зроблено.

Відповідно до ч. З ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 винним себе у вчинені правопорушення не визнав і докази, що підтверджували б викладені в постанові обставини вчинення ним правопорушення відповідач не надав, то суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення по якому була прийнята поліцейською Єрохіною С.Я. постанова, яка оскаржується позивачем, тому її необхідно скасувати, а справу провадженням закрити.

За правилами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної постанови поліцейською роти №2 Батальйону патрульної поліції УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядової поліції Єрохіної Софії Ярославівни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121 КУпАП, яка не з`ясувала всіх фактичних обставин справи, тим самим порушила права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст.268 КУпАП, та в розумінні ч.4 ст.71 КАС України відповідач не довів суду законність її рішень і дій.

За таких обставин позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Надані відповідачем фотознімки автомобілів (з інтернет - ресурсу) в підтвердження правомірності дій, що автомобілі ВАЗ 2101 1974 року випуску обладнані пасками безпеки є не належними доказами в розумінні в розумінні ст.73-75 КАС України.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 605,60 грн, що підтверджується документально.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вимоги позивача про стягнення у відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу коштів в сумі 5000 грн 60 коп підлягають задоволенню в розмірі 5000 грн і до таких висновків суд прийшов враховуючи таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ч.1,3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу п.1 ч.3 ст.132 КАС України.

Відповідно до ч.1,2,4, 5 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6,7 ст.134 КАС України).

Із аналізу наведених норм права слідує, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги входять до предмета доказування у справі.

В підтвердження своїх вимог про стягнення у відшкодування понесених витрат на правничу допомогу коштів в розмірі 5000 грн 60 коп. позивач надає витяг з договору №01-01/04-24 про надання правничої допомоги від 01 квітня 2024 року, акт №1 наданих послуг згідно вказаного Договору від 05 квітня 2024 року та ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Коротченко Олексієм Петровичем, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1274 від 20.07.2012.

Вказаний акт №1 надання послуг містить детальний розрахунок вартості наданих послуг, де вказано витрачений час, послуга та вартість, а саме:, що за складання адміністративного позову витрачено 2 год, вартість 4 000 грн. з розрахунку 1 год - 2000 грн, та на формування додатків до позову та сплату судового збору витрачено 0,5 год - вартість 1 000 грн.

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом, часом витраченим на виконання цих робіт, а також значення справи для позивача, який витратив значний час намагаючись довести поліцейським, що він не порушував Правил дорожнього руху України, що поліцейські грубо порушили його права, безпідставно притягнувши до адміністративної відповідальності за дії, які він не вчиняв, навіть, не намагаючись довести його вину, що вирішення спору має для позивача важливе принципове значення, а також принцип розумності та справедливості суд вважає співмірною оплатою позивачем послуг адвоката у вказаному розмірі.

Отже, заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є реальним та підтвердженим належними доказами. Перелік витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, є необхідним для розгляду цієї справи, а заявлений до відшкодування розмір витрат відповідає критерію розумності та співмірності із її складністю, і тому заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Вказані висновки суду відповідають практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» вказано, що заявник має право на відшкодування судових витрат та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Позиція відповідача, що позивач не надав належних та допустимих доказів заявлених витрат на правову допомогу, і тому просив відмовити в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу спростовується вказаними висновками суду.

З огляду на те, що відповідач не обґрунтував необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а представник позивача навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, суд дійшов висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу) у сумі 5000 грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників.

При цьому суд вважає на необхідне вказати, що Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 910/12876/19 від 07.07.2021 зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Керуючись ст.242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейська 2 взводу роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Єрохіна Софія Ярославівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанову серія ЕНА №1754814 складену 27.03.2024 поліцейською роти №2 Батальйону патрульної поліції УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядовою поліції Єрохіною Софією Ярославівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 грн. скасувати і справу провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп і за надання правничої допомоги 5000 (п`ять тисяч) грн.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

СуддяС. М. Клименко