Справа № 204/6778/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 204/6778/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року

у адміністративній справі № 204/6778/24 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській обрості до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року відмовлено у задоволені позовної заяви Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській обрості до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області з підстав його незаконності та необґрунтованості, про що на переконання позивача свідчить неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, не надання оцінки всім аргументам учасників справи та неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга відповідача мотивована неправильним застосуванням положень ст.ст. 1, 2, 3, 4, 23, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773, п.п. 2, п. 2, п. 8, п. 11 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України від 15.02.2012 №150, п. 30 ч. II Указу Президен та України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.09.2020 «Про стратегію національної безпеки України» №392/220, ст. 21 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII та також порушенням норм процесуального права, що у сукупності свідчить про незаконність судового рішення на наявність передбачених ст.ст. 315, 317 КАС України підстав для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог Відділу № 6 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області.

ГУ ДМС України у Дніпропетровській області в апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції не врахував обставин, які мають значення для справи, а саме того, що громадянин російської федерації ОСОБА_2 не було надано виданий 14.09.2019 органом МВД 0539 паспортний документ 656547105 строком дії до 14.09.2024, а видана 11.11.2021 посвідка на його тимчасове проживання № НОМЕР_1 була скасована 15.09.2022 року рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області №7490, у скасуванні якого рішенням Дніпропетровського адміністративного суду від 07.02.2023 р. у справі № 160/19394/22 було відмовлено, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказане рішення постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023 №160/19394/22 залишено без задоволення. Отже, законні підстави для перебування відповідача на території України відсутні і той факт, що ухвалою Верховного Суду від 28.12.2023 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 відкрито касаційне провадження у справі №160/19394/22 не може вказувати на законність перебування відповідача на території України, адже ухвалою Верховного Суду не зупинено дію рішення суду, а відкриття касаційного провадження саме по собі не зупиняє дію рішення суду, яке набрало законної сили, а також не відновлює дію посвідки на тимчасове перебування відповідача в Україні.

Позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_1 до територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС з питання оформлення та отримання посвідки на постійне/тимчасове прожинання в Україні чи статусу біженця в Україні не звертався, від своєчасного виїзду за межі України ухилився, а за фактом порушення строку перебування на території України відносно громадянина рф ОСОБА_1 , уповноваженими посадовими особами ГУ ДМС у Дніпропетровській області складалися протокол про адміністративне правопорушення серії ПН МДН № 005192 від 30.05.2023 року, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 203 КУпАП та за результатом його розгляду виносилася

постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 005183 від 30.05.2023 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700,00 грн., що відповідачем не оскаржувалося, а штраф сплачено. Також відносно ОСОБА_1 уповноваженими посадовими особами ГУ ДМС у Дніпропетровській області 30.05.2023 було прийнято рішення № 21 про примусове повернення до країни проходження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 28.06.2023 року, а за фактом порушення строку перебування в Україні та невиконання рішення про примусове повернення № 21 від 30.05.2023, уповноваженою особою відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина рф ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН №005905 від 17.01.2024. яким зафіксовано порушення міграційного законодавства відповідальність за що передбачена ч.3 ст.203 КУпАП, за результатами розгляду якого винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ПН МДН № 005896 від 17.01.2024, відповідно до якої на вгромадянина рф ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Саме з урахуванням наведеного, відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону № 3773-VI ГУ ДМС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про примусове видворення з України відповідача № 1 від І7.01.2024 року, що у сукупності підтверджує дотримання відділом № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області процедури щодо забезпечення примусового видворення іноземця за межі України до країни походження, але громадянин рф ОСОБА_3 перебуваючи в Україні без законних на те підстав, ухилився від виконання рішення про повернення до країни походження, що свідчить і про подальше його ухилення від виїзду з України.

Оскільки громадянин рф ОСОБА_3 своїми діями порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб, без громадянства. а саме: тривалий час перебуває на території України, без документів на право проживання в Україні та не вживав заходів для легалізації свого перебування в Україні; ухилився від виконання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни; у нього відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже відсутні законні джерела отримання фінансового доходу, що унеможливлює, придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів, а також забезпечення свого перебування та проживання на території України; відсутній документ, що дає право перетину державного кордону України, на переконання позивача існують обгрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі. Крім того, відсутність у відповідача документу, що дає право на виїзд з території України і не звернення відповідача із заявою про визнання біженцем або особою, яка погребує додаткового захисту (що підтверджено листом ГУ ДМС у Дніпропетровської області від 25.07.2022) також є підставою для подання до суду позовної заяви про застосування судом до іноземця заходів, затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Окремо позивач звертає увагу на те, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2024 по справі № 204/521/24 яким відмовлено у задоволенні позовної заяви ГУ ДМС у Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області про затримання та поміщення ОСОБА_1 до пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства було скасовано постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 та прийнято нову постанову і на задоволення позовних вимог ГУ ДМС у Дніпропетровській області затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 строком па шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. Також, рішенням Красногвардійського районного сулу м. Дніпропетровська від 16.02.2024 по справі №204/800/24 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення, а ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 провадження в адміністративній справі № 204/800/24 зупинено до ухвалення Верховним судом постанови за результатом касаційного розгляду справи № 160/19394/22 предметом розгляду якої є рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 15.09.2022 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні, що в свою чергу унеможливлює забезпечити та реалізувати примусове видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 за межі території України.

Враховуючи встановлені постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 по справі № 204/521/24 обставини, які згідно до положень ч.4 ст.78 КАС України не потребують доказування при розгляді даної справи, та з огляду на прийняті Відділом № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області допустимі та необхідні дії і заходи спрямовані на забезпечення видворення за межі території України з метою виконання рішення про примусове видворення відповідача, а також на виниклі підстави продовження строку затримання громадянина рф ОСОБА_1 , позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити вимоги позивача про продовження строку затримання та перебування ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на шість місяців з 17.07.2024 року по 17.01.2025 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та на безпідставність доводів апеляційної скарги позивача, яку просить її залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін по справі та обговоривши доводи апеляційної скарги і заперечення проти неї, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставини та правильність їх оцінки, а також застосування судом до спірних правовідносин норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області та для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та під час апеляційного перегляду даної справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до паспорту російської федерації НОМЕР_2 , виданого (мовою оригіналу) «УВД г Рыбинська и Рыбинского района Ярославськой области» є громадянином Російської Федерації, уродженцем Ярославської області, який 17 жовтня 2019 року уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 710, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 4 від 18 січня 2024 року (а.с. 29-32).

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 на підставі возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу) була видана посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , зі строком дії до 09 листопада 2022 року, яка була скасована рішенням Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у Дніпропетровській області № 7490 від 15.09.2022 року на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322.

З результатом оскарження ОСОБА_1 у судовому порядку вказаного рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року по справі № 160/19394/22 відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення від 15.09.2022 р. №7490, і постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року зазначене рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року по адміністративній справі № 160/19394/22 залишено без змін, а за касаційною скаргою адвоката Савка Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2023 року було відкрито касаційне провадження у справі № 160/19394/22 (а.с.64).

Також судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 17 січня 2024 року о 17.22 год. ОСОБА_1 було доставлено у Відділ № 6 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області для вирішення питання про поміщення до ПТПІ (пункту тимчасового перебування іноземців) для забезпечення видворення, про що було складено протокол № МДН 000141 про адміністративне затримання за частиною 2 статті 263 КУпАП від 17 січня 2024 року (а.с.17-18), і в цей же день, 17.01.2024 року, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 005905, в якому зазначено, що громадянин РФ ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: не виконав рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 21 від 30.05.2023р. про примусове повернення, чим порушив вимоги ч.1, 3 ст.9, ч.1 ст.17 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за що ч.3 ст.203 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність (а.с. 20-21), а постановою ПН МДН 005896 від 17 січня 2024 року на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 203 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 22-21). Також, 17 січня 2024 року Чечелівським відділом у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області було прийнято Рішення про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24-25), а т.в.о. начальника відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області Шеян Ганною було прийнято Рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина РФ ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

Проте, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2024 року по справі № 204/521/24 було відмовлено у задоволенні позовної заяви Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у цій справі № 204/521/24, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та затримано і поміщено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2024 року за поданою представником ОСОБА_1 адвокатом Савко В.В. касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 204/521/24, яка стосується затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України було відкрито касаційне провадження.

Окрім вищенаведених обставин, судом першої інстанції під час вирішення спору у цій справі встановлено, що звертаючись у липні 2024 року до суду з позовом у цій справі, позивач Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській обрості заявив про продовження строку затримання та перебування ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на шість місяців з 17 липня 2024 року по 17 січня 2025 року, але в порушення вимог частини 12 статті 289 КАС України, позивачем у позовній заяві взагалі не зазначено дій або заходів, що вживалися для забезпечення виконання рішення про примусове видворення, а у судовому засіданні під час розгляду справи представник позивача на запитання суду щодо вжитих заходів повідомив суд, що за період з моменту затримання ОСОБА_1 17 січня 2024 року до теперішнього часу жодних дій або заходів з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення ОСОБА_1 не вживалось, у тому числі і таких, що стосуються направлення до країни походження відповідача відповідних запитів для забезпечення його примусового видворення.

Також позивачем і його представником ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні не зазначено про наявність передбачених ч.13 ст.289 КАС України умов, за яких неможливо на теперішній час забезпечити примусове видворення ОСОБА_1 , що у сукупністі з вищевикладеними обставинами та наявними в матеріалах справи доказами свідчить про недоведенність позивачем наявності передбачених процесуальним законом підстав для продовження ОСОБА_1 строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - по 17 січня 2025 року.

Отже, невжиття позивачем з моменту затримання ОСОБА_1 17 січня 2024 року та до теперішнього часу жодних дій або заходів з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення ОСОБА_1 , а також з огляду на оскарження ОСОБА_1 :

- рішення Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 15 вересня 2022 року № 7490 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , у звязку з чим ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2023 року по справі № 160/19394/22 було відкрито касаційне провадження на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року;

- постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по справі № 204/521/24, якою його затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, у звязку з чим ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2024 року по справі № 204/521/24 відкрито касаційне провадження;

- та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2024 року по справі № 204/800/24, яким ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі відділу №6 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення, а саме рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства від 17 січня 2024 року, затвердженого т.в.о. начальника Чечелівського відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області Шеян Г.О., яким частково задоволено заяву про забезпечення позову та з метою забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 зупинено дію рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства від 17 січня 2024 року, затвердженого т.в.о начальника Чечелівського відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області Шеян Ганною Олександрівною (а.с. 60-61), і ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2024 року по справі № 204/800/24 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2024 року та ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року зупинено провадження в адміністративній справі № 204/800/24 до ухвалення Верховним Судом постанови за результатом касаційного розгляду справи № 160/19394/22 (а.с. 62-63).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на теперішній час забезпечити та реалізувати примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 за межі України в будь-якому випадку є неможливим, оскільки дію рішення від 17 січня 2024 року про примусове видворення з України ОСОБА_1 зупинено на підставі винесених по справі № 204/800/24 ухвал Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та Третього апеляційного адміністративного суду до розгляду Верховним Судом касаційної скарги у справі № 160/19394/22, предметом розгляду якої є оскарження відповідачем рішення Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 15 вересня 2022 року № 7490 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 .

За встановлених у цій справі обставин, та спираючись на положення п.14 ч.1 ст.1, ч.11 ч.12 ст.289 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також враховуючи положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року), ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року), якими встановлено, що «ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробутута», та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено «право коженого на свободу та особисту недоторканність» і передбачено, що «Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою до провадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що продовження строку затримання відповідача та перебування його в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ще на шість місяців не відповідатиме принципу пропорційності втручання в його право на свободу та особисту недоторканість.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується як встановленими судом у цій справі фактичними обставинами, які не спростовуються позивачем, так і з висновками суду першої інстанції, оскільки ні в суді першої інстанції на під час апеляційного перегляду рішення суду у цій справі позивачем на підставі належних та допустимих доказів виконання приписів визначених частинами 12, 13 статті 289 КАС України не доведено наявність у даному спірному випадку обов`язкових умов для ухвалення судом рішення про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, також як і не підтверджено доказово ризик та можливість втечі відповідача.

Виходячи з визначеного Конституцією України основного принципу прав людини на свободу та особисту недоторканність, та з огляду на встановлені ч.1 ст.77 КАС України правила доведення кожною стороною обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, та ч.2 цієї статті обов`язку суб`єкта владних повноважень доказати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції у цій справі про те, що усі наведені у цій справі аргументи позивача ґрунтуються виключно на його припущеннях, які не можуть бути підставою для задоволення його позовних вимог.

Підсумовуючи вищевикладені обставини у сукупності, з урахуванням міцних соціальних зв`язків відповідача в Україні, та оскарження ним в судовому порядку рішення Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 15 вересня 2022 року № 7490 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 і постанови суду про його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також з огляду на невжиття позивачем будь-яких заходів задля забезпечення виконання рішення про примусове видворення у період з 17.01.2024 року до теперішнього часу та недоведеність суду неможливості за вказаний період забезпечити примусове видворення ОСОБА_1 колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції у цій справі про недоведеність належними, допустимими та переконливими доказами заявлених позивачем вимог щодо продовження строку затримання ОСОБА_1 та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на шість місяців, та вважає законним рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській обрості в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовуються та відповідно, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення у цій справі іншого рішення про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Відділу № 6 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов