Справа № 420/1493/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1493/22
УХВАЛА

13 серпня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі №420/1493/22 (в порядку статті 378 КАС України),

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/1493/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 року задоволено частково зазначений позов.

Суд вирішив: Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020. Зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

03.10.2022 року рішення суду набрало законної сили.

05.07.2024 року за допомогою системи «Електронний суд» до суду надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі №420/1493/22.

У поданій заяві заявник просить: встановити спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №420/1493/22 в частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148 241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020, за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником яких є Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ) у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Заява обґрунтована тим, що 04 липня 2024 року на адресу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Портного Миколи Івановича щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 по справі №420/1493/22 (копія першого аркушу додається) стосовно стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148 241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020.

Однак, під час здійснення заходів щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 по справі №420/1493/22 у Головного управління виникли обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №420/1493/22, на виконання якого видано вищевказаний виконавчий лист.

Так, у заяві зазначено, що в Україні запроваджена і діє бюджетна програма КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», метою якої є виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, а завданням цієї програми є виплата заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів та працівників апаратів судів. Відповідно до паспорту бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» визначено, що підставами для виконання цієї бюджетної програми є, зокрема, Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI та Порядок №845. Тобто, саме в межах бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» передбачено бюджетні призначення та асигнування на виплату заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів та працівників апаратів судів, яка стягується у безспірному порядку на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI та Порядку № 845.

Таким чином, оскільки у головного розпорядника бюджетних коштів - Державної судової адміністрації України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів»), то безспірне списання коштів на виконання рішення судів на користь суддів може бути здійснено саме за рахунок коштів окремої бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Отже, заявник посилається на існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду по справі №420/1493/22, у зв`язку з чим просить змінити спосіб і порядок виконання цього рішення.

13.08.2024 року представником позивача по справі подані заперечення на заяву Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду, у яких зазначено, що органом уповноваженим на виконання рішень, боржником за якими є державні місцеві органи, зокрема, єдиним органом уповноваженим на примусове виконання рішень боржником у яких є Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, є головне управління Державної казначейської служби України в Одеській. Однак незважаючи на покладені на заявника повноваження ГУ ДКС України в Одеській області не було вжито заходів з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/1493/22.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У судове засідання, призначене на 13.08.2024 року 11:00 год., повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду заяви, учасники провадження не з`явились.

12.08.2024 року до суду за допомогою системи «Електронний суд» від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області надійшла заява про розгляд заяви в порядку письмового провадження.

13.08.2024 року представник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначені подані заяви, з огляду на те, що неявка у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, поданої в порядку ст. 378 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду, суд ухвалив продовжити розгляд заяви за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду у зазначеній справі, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно п.12 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Отже, примусове виконання рішення суду про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів покладається на відповідний орган Державної казначейської служби.

Згідно з п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ч. 9 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 148 Закону України Про судоустрій і статус суддів, фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України;

За приписами ч. 4 ст. 148 Закону України Про судоустрій і статус суддів, функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Положеннями ст. 149 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно вищезазначених приписів ч.1 ч.3 ст. 151 Закону України Про судоустрій і статус суддів, п. 3 Положення про Державну судову адміністрацію України, розпорядником коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів є Державна судова адміністрація України.

Згідно з ч. 1 ст.25 Бюджетного Кодексу України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 Бюджетного Кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головним розпорядником бюджетних коштів, в даному випадку, є Державна судова адміністрація України, яка є учасником даного процесу.

Крім того, слід зазначити, що частиною 1 ст.3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 року №4901-VІ виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно з чинним законодавством України Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

З огляду на положення п. 25 Порядку №845 у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Отже, Державна казначейська служба України не є розпорядником бюджетних коштів, а здійснює списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за відповідним рішенням.

Натомість, відповідно до абз.2 ч.3 ст.148 Закону №1402 функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів (крім Верховного Суду), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони, ДСА України та її територіальних управлінь, а тому ефективним способом виконання рішення у зазначеній справі та відновлення порушених прав позивача є стягнення на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020, відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 року у справі №420/1493/22, за рахунок коштів окремої бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, які ускладнюють виконання рішення у цій справі, а також необхідність забезпечення судом виконання судового рішення, суд вважає за можливе застосувати такий спосіб та порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 року у справі №420/1493/22, як стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148 241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020, за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником яких є Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ), у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Що стосується заперечень представника позивача стовно того, що органом уповноваженим на виконання рішень, боржником за якими є державні місцеві органи, зокрема, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, є Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, суд зазначає наступне.

Як зазначене вище, дійсно примусове виконання рішення суду про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів покладається на відповідний орган Державної казначейської служби.

Однак, суд зауважує, що предметом заяви Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду у зазначеній справі є не зміна органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у справі №420/1493/22, а встановлення ефективного способу виконання цього рішення шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148 241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020, за рахунок коштів окремої бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником яких є Державна судова адміністрація України.

При цьому органом, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у справі №420/1493/22, залишається Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

При обранні способу відновлення порушеного права суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

На підставі викладеного, розглянувши обставини, викладені у заяві Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду у зазначеній справі, та, з`ясовані під час судового розгляду, з метою забезпечення виконання судового рішення, суд вважає необхідним її задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 248, 256, 370, 378 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 року у справі №420/1493/22 задовольнити.

Встановити спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 року по справі №420/1493/22 шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у сумі 148 241,16 грн. за період з 18.04.2020 по 27.08.2020, за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником яких є Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ), у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику та іншим учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.А. Радчук