Справа № 120/4235/24
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року Справа№120/4235/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 13.03.2024 П/С № 89 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 »;

- зобов`язати виплатити допомогу на поховання ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 27.02.2024 № 7112.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 27 лютого 2024 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про оформлення допомоги на поховання померлої ОСОБА_2 на підставі ст. 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.03.2024 № 4370/05-16 відмовлено у оформленні та виплаті допомоги на поховання, оскільки за результатами розгляду поданих документів та даних електронної пенсійної справи померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 , який виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області 05.09.1997, прізвище померлої ОСОБА_3 , а за даними свідоцтва про смерть - ОСОБА_4 , що унеможливлює ідентифікацію померлої особи.

Позивач, посилаючись на ст. 53 Закону № 1058, стверджувала, що вона, як особа, яка здійснила поховання померлого, має право на отримання допомоги на поховання у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Зазначає, що при зверненні до пенсійного органу виконала всі вимоги, що передбачені п. 5.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Позивач вважає спірне рішення ГУ ПФУ в Донецькій області протиправним і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року адміністративну справу № 120/4235/24 передано за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду. За наслідком автоматичного розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Ушенка С.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, який вмотивований тим, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполь та отримувала пенсію за віком, яка була призначена відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 прізвище померлої пенсіонерки зазначено як ОСОБА_3 .

За результатом розгляду заяви позивача від 27.02.2024 за № 7112 та доданих до неї документів ОСОБА_1 відмовлено у виплаті допомоги на поховання померлої ОСОБА_2 , оскільки судом не визнана належність ОСОБА_2 свідоцтва про смерть, яке видано на ім`я ОСОБА_2 , та не покладено жодних зобов`язань на Головне управління щодо виплати допомоги на поховання у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Зазначено, що за даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 27.02.2024 із заявою №7112 щодо виплати допомоги на поховання у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 . Водночас, ОСОБА_2 на обліку в Головному управлінні не перебувала та пенсію не отримувала.

Відповідач вважає, що при прийнятті спірного рішення діяв у відповідності до вимог ст. 19 Конституції України.

Справу розглянуто поза датою, визначеною в ухвалі суду від 14 травня 2024 року, з огляду на введення в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який, наразі, триває.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

27 лютого 2024 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою, яка зареєстрована за № 7112, про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 .

Для оформлення допомоги на поховання були надані наступні скановані оригінали документів: заява щодо виплати допомоги на поховання від 27.02.2024 № 7112; паспорт ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданий Іллічівським РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС в Донецькій області 18.09.2013; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 15.05.2023 серії НОМЕР_5 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 15.05.2023 № 0; рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2023 № 127/31035/23; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 від 11.04.2023 № 529-; заява про відкриття рахунку в банку на ім`я ОСОБА_1 .

За результатом розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів відповідачем прийнято рішення від 13.03.2024 П/С № 89 про відмову ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання за померлу ОСОБА_2 , оскільки судом не визнана належність ОСОБА_2 свідоцтва про смерть, яке видано на ім`я ОСОБА_2 , та не покладено жодних зобов`язань на Головне управління щодо виплати допомоги на поховання у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

В обґрунтування цього рішення пенсійний орган послався на норми ст. 53 Закону №1058 та п. 5.1 Порядку №22-1 і зазначив, що за результатами розгляду поданих документів та даних електронної пенсійної справи померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 , який виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 05.09.1997, прізвище померлої ОСОБА_3 , а за даними свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати померлу особу.

Враховуючи викладене, ГУ ПФУ в Донецькій області вирішило відмовити ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання за померлу ОСОБА_2 згідно її заяви від 27.02.2024 № 7112.

Інших підстав для відмови позивачу у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_2 пенсійним органом не наведено.

При цьому ГУ ПФУ в Донецькій області не заперечує той факт, що за життя ОСОБА_2 перебувала на обліку в цьому пенсійному органі та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону № 1058.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 1058 у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду.

До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.

Згідно зі ст. 53 Закону № 1058 у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку №22-1.

Відповідно до п. 5.1 Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Згідно з п. 5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому п. 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Допомога на поховання виплачується у розмірі, визначеному чинним законодавством.

Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

[…]

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через Веб-портал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Сторони визнають той факт, що за життя ОСОБА_2 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону № 1058.

В пенсійній справі прізвище було зазначено відповідно до паспортних даних, наведених в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , а саме « ОСОБА_3 ».

Відповідно до копії картки платника податків РНОКПП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення відповідача від 13.03.2024 П/ НОМЕР_6 ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні та виплаті допомоги на поховання ОСОБА_2 , у зв`язку з неможливістю ідентифікувати померлу особу, оскільки відповідно до пенсійної справи та копії паспорту прізвище померлої « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть зазначено « ОСОБА_4 ».

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року у справі № 127/31035/23 судом встановлено наступне.

«Відповідно до Договору дарування жилого будинку від 13.08.2003, посвідченого державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1458, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подарували, а ОСОБА_2 прийняла в дар житловий будинок з належними до нього прибудовами подвір`я, що знаходиться в АДРЕСА_2 , на земельній ділянці. Факт реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказаний будинок підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1455574 від 11.09.2003.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2007, посвідченого державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. на та зареєстрованого в реєстрі за № 3-560, спадкоємцем цілої частки майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його дружина ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у т.ч. з урахуванням частки майна, від якого відмовився ОСОБА_5 - син спадкодавця. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_3 .

Факт реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21880131 від 16.02.2009.

Відповідно до заповіту, посвідченого 30.10.2015 державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. та зареєстрованого в реєстрі за №3-897, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_3 , заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

Відповідно до заповіту, посвідченого 22.09.2020 державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. та зареєстрованого в реєстрі за №2-342, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , належний їй на праві власності житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами, земельною ділянкою, що знаходиться у АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному.»

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2023 у справі №127/12861/23 встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.01.2023 в місті Маріуполь Донецької області. Вказаним рішення також було встановлено, що померла ОСОБА_2 є бабою ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року у справі №127/31035/23 встановлено факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 15.05.2023, актовий запис № 1695),:

- заповіту від 30.10.2015, що посвідчений державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С., вчинений на бланку серії НАО № 837379 та зареєстрований в реєстрі за № 3-897;

- заповіту від 22.09.2020, що посвідчений державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С., вчинений на бланку серії НОР № 820946 та зареєстрований в реєстрі за № 2-342;

- договору дарування жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. 13.08.2003 на бланку серії ВАМ № 635363 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1458;

- свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. 06.03.2007 на бланку серії ВЕЕ № 782819 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-560;

- витягу № 1455574 від 11.09.2003 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Маріупольським міським бюро технічної інвентаризації на бланку серії ВАА № 466109;

- витягу № 21880131 від 16.02.2009 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що виданий Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» на бланку серії НОМЕР_8 .

Рішення набрало законної сили 11.01.2024.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

15 травня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачу видано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 0.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що документи, подані ОСОБА_1 разом із заявою від 27 лютого 2024 року про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 , стосуються саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, отримувала пенсію за віком і померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, що визначено ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування».

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року та «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Суд відзначає, що всі документи на ім`я баби позивача видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож позивач не повинна зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання своєї померлої баби через розбіжності в написанні її прізвища.

Виходячи з цих міркувань, суд дійшов висновку, що відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу померлої внаслідок різного написання її прізвища в паспортному документі та у свідоцтві про смерть є проявом надмірного формалізму.

Суд зауважує, що ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило позивачу у виплаті допомоги на поховання, обґрунтовуючи це тим, що внаслідок різного написання прізвища пенсіонера в паспорті громадянина України та у свідоцтві про смерть неможливо ідентифікувати особу померлого.

Між тим, такі розбіжності в написанні прізвища пенсіонера встановлені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2023 у справі №127/31035/23.

З огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.03.2024 П/С №89 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 » підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність цього рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу у виплаті допомоги на поховання, ГУ ПФУ в Донецькій області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 13.03.2024 П/С № 89 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 » є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача належить також застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області виплатити допомогу на поховання ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 27.02.2024 № 7112.

При обранні способу захисту порушеного права позивача суд виходив з таких міркувань.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Норма статті 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності не безпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, що прямо передбачено п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України.

За приписами ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача, суб`єкта владних повноважень, прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що, за висновком пенсійного органу, єдина підстава для відмови у виплаті позивачу допомоги на поховання її померлої баби, - це неможливість ідентифікувати особу померлої. Будь-яких інших підстав для відмови позивачу у виплаті допомоги на поховання відповідач не встановив і у рішенні, що оскаржується, не навів.

При зверненні до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою від 27.02.2024 про виплату допомоги на поховання ОСОБА_1 виконала вимоги пункту 5.1 Порядку № 22-1.

Крім того, норма ст. 53 Закону № 1058 в контексті спірних правовідносин передбачала лише один правомірний варіант поведінки пенсійного органу у разі смерті пенсіонера - виплатити особі, яка здійснила його поховання, допомогу на поховання пенсіонера у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Отже, покладення на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за її заявою від 27.02.2024 № 7112, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача та не призводить до втручання суду у дискреційні повноваження пенсійного органу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, доводи позивача не було спростовано відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 969,00 грн. відповідно до квитанції № 0.0.0.1 від 01.04.2024.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлений у розмірі 3028 гривні.

Таким чином, розмір судового збору за пред`явлену позивачем позовну вимогу немайнового характеру становить 968, 97 грн.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 968,97 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 260, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, б. 3) від 13.03.2024 П/С № 89 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, б. 3) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) допомогу на поховання померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за її заявою від 27.02.2024 № 7112.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, б. 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 97 копійок.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2024 року.

Суддя С.В. Ушенко