Справа № 320/30463/24
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року м.Київ справа №320/30463/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «БУДПОСТАЧ» (далі позивач) з адміністративним позовом до Черкаської митниці (далі відповідач), - про скасування рішення від 16.04.2024 №UA902080/2024/000071/2 про коригування митної вартості (далі оскаржуване рішення).

04.07.2024 Київським окружним адміністративним судом було винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Відповідно до довідки секретаря судового засідання у справі відповідача було повідомлено відкриття провадження у справі та зміст зазначеної вище ухвали.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що вважає оскаржене рішення таким, що ґрунтується на неправдивих даних, протиправних діях, таким, що прийняте з грубим порушенням митного законодавства України, а наведені в ньому факти не підтверджені документально, не відповідають дійсності та фактичним обставинам.

Відповідач 22.07.2024 подав до суду відзив на позов через систему Електронний суд, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує неможливістю застосувати перший метод митної вартості та власними повноваженнями застосовувати почергово альтернативні методи митної вартості, як визначено статтею 57 Митного кодексу України. Документів щодо залучення позивача до застосування кожного з методів відповідач суду не надав, як і не надав доказів проведення консультацій з позивачем при застосуванні кожного з методів митної вартості. Також разом з відзивом відповідач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Однак розглядаючи зазначене клопотання, суд враховує воно подане суб`єктом владних повноважень, який є відповідачем у справі, а також те, що відповідач не обґрунтовує дане клопотання обставинами, які сприяють вирішенню справи по суті та ефективному судовому захисту заявленого порушеного права чи неможливістю відповідача подати необхідні документи поза судовим засіданням. У зв`язку з зазначеним вище, суд відхиляє клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

16.04.2024 Черкаська митниця (надалі відповідач) прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UA902080/2024/000071/2, яким визначила митну вартість імпортованих ПП «Будпостач», , (надалі позивач) товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, в результаті якого було збільшено митні платежі, а саме: мито на 120 755, 18 грн, ПДВ на 326038,99 грн, яке позивач вважає протиправним.

25.04.2018 між позивачем (далі в т.ч. покупець) та компанією QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD. (Китай) (далі в т.ч. продавець) було укладено прямий контракт №1510 відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує рукавички та інші товари в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту.

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

16.08.2023 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів та проформу інвойс №TS2351 на суму 116 068, 64 доларів США.

02.01.2024 продавець виписав позивачу комерційний інвойс №TS2351для оплати товару за ціною 116068,64 доларів США.

05.01.2024 продавець виписавсертифікат походження №24С3702Q6390/00001 на товари, що вказані у комерційному інвойсі.

01.02.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження товарів, коносамент №234523434.

06.03.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписала інвойси № та №, а експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №.

19.03.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №43.

На підставі залізничної накладної УМВС від 23.03.2024 №00000230 товари були доставлені з порту Гданськ (Польща) до ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернопіль.

Відповідно до товарно-транспортних накладних CMRвід 05.04.2024 №3280, №6708, товари були доставлені з ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернополя до Черкаської митниці.

16.04.2024 позивач склав лист, в якому зазначив, що ПП «Будпостач» не здійснював оплату постачальнику згідно з контрактом №1510 від 25.04.2023 та інвойсом №TS2351 від 02.01.2024, оскільки співпрацює на умовах відстрочки платежу у 120 днів від дати видачі коносаменту. Вантаж не страхувався та не оплачувався перевізнику за страхування.

16.04.2024 позивач подав відповідачу відповідну митну декларацію №24UA43U5 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 116 068,64 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA43U5 декларант подав передбачені ст.53 МК України документи, які зазначені у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є, зокрема, відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000099, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 25.04.2023 №1510 між позивачем та компанією QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD. (Китай);

- Прайс лист продавця від 16.08.2023 б/н;

- Комерційний інвойс від 02.01.2024№TS2351;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 01.02.2024 №234523434;

- Сертифікат походження товару від 05.01.2024 №24С3702Q6390/00001;

- Залізнична накладна УМВС від 23.03.2024 №00000230;

- Інвойс компанії MaerskA/S (Данія) від 06.03.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Інвойс компанії MaerskA/S (Данія) від 06.03.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Рахунок-фактуру ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 06.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 19.03.2024 №43;

- Товарно-транспортні накладні CMRвід 05.04.2024 №3280 та №6708;

- Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї;

- Витяги з бухгалтерської документації позивача щодо ціни реалізації ідентичних товарів - видаткові накладні;

- Лист про оплату від 16.04.2024;

- Каталожні дані від 16.04.2024;

- Декларація митної вартості.

16.04.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1015076, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) митну декларацію країни відправлення.

16.04.2024 у відповідь на вищезазначене електронне повідомлення відповідача позивач направив до митного органу лист, у якому зазначив, що надати інші додаткові документи немає можливості. Цього ж дня Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UА902080/2024/000006/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів рукавички за резервним методом на рівні 4,41 USD/кг. Також 16.04.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UА902080/2024/000099. З врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UА49U0, по якій були надмірно сплачені митні платежі, а саме: мито 120755,18 грн, ПДВ на 326038,99 грн.

У поданому відзиві та документах до нього відповідач не підтверджує правомірність зобов`язання декларанта надати додаткові документи та зміни основного методу митної вартості відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

За правилами ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

В електронному повідомленні від 16.04.2024 №1015076 відповідач не навів обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав належних доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд в даній справі бере до уваги практику Верховного Суду з аналогічних питань.

Так у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №804/15600/15 наголошено, що витребування додаткових документів та підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих докуметів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, не відповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляді цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено та ін.

Протиправність витребування додаткових документів без зазначення розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявних ознак підробки та інших підстав, а також в подальшому прийняття спірного рішення підтверджується правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 27.01.2022 у справі №200/6413/20-а, адміністративне провадження № К/9901/7255/21 - сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Проте, в електронному повідомленні відповідача від 16.04.2024 не зазначено жодних обґрунтованих доказів, жодних обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки чи інші підстави для витребування додаткових документів. Тому суд погоджується з доводами позивача, що митний орган протиправно витребував додаткові документи без зазначення сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

У графі 33 оскаржуваного рішення та в електронному повідомленні від 16.04.2024 №1015076 зазначено наступне:

- в рахунку від 06.03.2024 № від імені MAERSK А/Sзазначено числове значення витрат «terminalhandlingserviceinGdansk» 439,67 дол.США та «Documentation fee DestinationinGdansk» 54,96 дол.США, що є «обробкою» партії товару в порту Гданськ;

- в рахунку від 06.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження;

- заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню;

- в поданих до митного оформлення рахунках від 06.03.2024 № від ТОВ «Мерск Україна Лтд», № та № від Maersk A/S (Данія) відсутні відомості про операції навантаження/вивантаження;

- в рахунку №від 06.03.2024від ТОВ «Мерск Україна Лтд» зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунках № та № від Maersk A/S (Данія) зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 16.04.2024 митниці не надано відомості, чи здійснено оплату згідно наданих рахунків.

Вказані вище відомості спростовуються тими обставинами, що, відповідно до наданої відповідачу позивачем довідки експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 19.03.2024 №43, - зазначена вартість транспортних витрат на перевезення вантажу в доларах США. Оформлення документації у Гранськ (Польща) в розмірі 54,96 дол.США, операційні послуги терміналу у Гданськ (Польща) в розмірі 439,67 дол.США.

У довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 19.03.2024 №43 також зазначено вартість послуг транспортування до кордону України у розмірі 190 272,50 грн та 5 294,63 дол.США, що були включені позивачем до митної вартості. При цьому митний орган не навів суду заперечень щодо розміру послуг транспортування ні щодо заниження, ні щодо завищення відносно реальної вартості, ні щодо їх достовірності взагалі.

У графі 33 оскаржуваного рішення відповідачем в якості підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості зазначено, що в рахунку від 06.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження. Дане твердження спростовується матеріалами справи.

Так у рахунку від 06.03.2024 № зазначені послуги «Оформлення документації у Гданськ, Польща 54,96 доларів США; Операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 439,67 доларів США». Такі ж послуги зазначені у довідціТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 19.03.2024 №43. Саме до вартості операційних послуг терміналу у Гданськ, Польща у розмірі 439,67 дол.США включені послуги з вивантаження трьох контейнерів із судна та завантаження на залізничний транспорт.

Суд звертає увагу, що Митним кодексом України не визначено вид документів, якими має бути підтверджено розмір витрат на перевезення товарів, тому довідка про транспортні витрати є належним і допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Даний висновок суду базується на судовій практиці правозастосування, зокрема, - правовій позиції Верховного Суду у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, адміністративне провадження № К79901/5149/18.

Дослідуючи обгрунтованість та правомірність твердження відповідача у графі 33 оскаржуваного рішення та в електронному повідомленні від 16.04.2024 №1015076 про те, що в рахунку №від 06.03.2024від ТОВ «Мерск Україна Лтд» зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунках № та № від Maersk A/S (Данія) зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 16.04.2024 митниці не надано відомості, чи здійснено оплату згідно наданих рахунків, - суд звертає увагу на наступне.

Самі по собі обставини ненадання платіжного документу, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не мість всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, як підстави для витребування додаткових документів.

Послуги транспортування, що зазначені в рахунках від 06.03.2024 №від ТОВ «Мерск Україна Лтд» та № та № від Maersk A/S (Данія) вказані у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 19.03.2024 №43.

Щодо твердження відповідача про «Documentationfee» - плата за документацію та «TerminalHandlingService» - послуги термінального обслуговування, то довідка про транспортні витрати також містить вартість оформлення документації у Гданську (Польща) в сумі 54,96 доларів США, а також вартість операційних послуг терміналу у порту призначення Гданськ (Польща) в сумі 439,67 доларів США, що включає послуги вивантаження з судна контейнерів та навантаження на залізничний транспорт.

Вирішуючи дану справу, суд враховує Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2, з якої слідує, що, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-и) повинен підтверджуватись розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватись будь-якими доказами. Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, де зазначено, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватись розмір витрат на перевезення, то такі витрати можутьпідтверджуватись будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватись розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів позивачем.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, і виникає лише тоді, коли надані декларантом документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України містять недоліки, або суперечливі чи недостовірні відомості, що має безумовно встановити відповідач, підтверджуючи належними і допустимими доказами. Цього відповідач в даній справі не зробив і належних пояснень та відповідних їм доказів суду не надав. Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно поставив під сумнів митну вартість, визначену позивачем в митній декларації, витребувавши додаткові документи у позивача та вчинивши належні дії по розмитненню товару.

Виходячи з наведеного випливає висновок, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості та електронному повідомленні не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності що впливають на митну вартість, або ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності достатні документи, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору.

Відповідно до п.3 ч. 4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійсненнятакого коригування.

Відповідно до п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтуваннячислового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, яківплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, визначено, що в разі здійснення коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів чи за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зробленихкоригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки,комерційних умов тощо; у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу до того ж зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, провадження №К/9901/36092/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02.03.2018 у справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17). Згідно з правовою позицією, наведеною Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, провадження № К/9901/45484/18, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести обґрунтований математичний розрахунок ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваному рішенні. Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 21.02.2020 у справі №813/1229/16, адміністративне провадження №К/9901/10823/18 - митниця, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначенасаме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівнянняхарактеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу длякоригування митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, щосвідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодообґрунтованості прийнятих рішень.

Таким чином, зазначення у графі 33 оскаржуваного рішення лише дати та номера митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України. Належних аргументів та доказів, які б викликали обгрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, а інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару відповідачем суду не надано. Отже, у митного органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів, оскільки позивачем до митної декларації були додані документи, що підтверджують митну вартість. Натомість всі зауваження відповідача не свідчать про неповноту чи про недостовірність відомостей щодо митної вартості імпортованих товарів, а тому рішення про коригування митної вартості товарів прийняте не у відповідності а всупереч вимог Митного кодексу України та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у загальній сумі 6701,91 грн. згідно з платіжною інструкцією №1277 від 19.06.2024, а тому позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на зазначену суму.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 16.04.2024 №UA902080/2024/000071/2 про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути з Черкаської митниці () на користь Приватного підприємства "Бедпостач" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 6701 (шість тисяч сімсот одна) гривень 17 (сімнадцять) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.