Справа № 138/1902/24
Суддя: Київська Т. Б.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1902/24
Провадження №:2-а/138/13/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши в письмовому провадженні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивований тим, що постановою ЕНА №2395671 від 15.06.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400,00 грн., а саме через те, що він керував транспортним засобом не маючи права керування та рухався зі швидкістю 78 км/год у населеному пункті, чи перевищив встановлене обмеження швидкості руху біль ніж на 20 км.. Разом з тим, з вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки права керування ТЗ було підтверджено відповідним водійським посвідченням, однак інспектор виявив, що дані з водійського посвідчення у базі даних МВС відсутні, а тому викликав СОГ, яка вказане посвідчення вилучала для проведення експертизи. Відповідно до висновку експерта від 18.06.2024 посвідчення відповідає встановленому зразку, а тому зважаючи на цю обставину відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Крім того, поліцейським не надано позивачу доказів перевищення ним швидкості та порушено порядок розгляду адміністративної справи, а тому просить суд скасувати постанову серії ЕНА №2395671 від 15.06.2024, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2024 відкрито провадження у справі та витребувано у відповідача матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП, у тому числі усі відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та відеозапис вчиненого правопорушення, за їх наявності.

29.07.2024 до суду надійшов відзив на позов, який мотивований тим, зокрема, що 15.06.2024 позивач керуючи ТЗ ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 в населеному пункті с.Сираї позначеному д.з.5.49 на білому фоні рухався зі швидкістю 78 км/год та не мав посвідчення на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.п. 12.4 ПДР та п.п. 2.1 «а» ПДР. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam SS LTI 20/20 TC008431. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, під час перевірки документів за допомогою бази даних ІКС «ІПНП», було встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , надане позивачем, за наявною інформацію видане на ім`я іншої особи, а тому в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАп, а саме керування ТЗ особою, яка не має права керування. Стягнення передбачене ч.1 ст.122, ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП накладено в межах наданих повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України. Враховуючи викладене, постанова є правомірною та законною, а тому у позові відповідач просить відмовити в повному обсязі. Разом з відзивом відповідачем було надіслано відеозапис вчиненого адміністративного правопорушення.

05.08.2024 представник позивача ознайомилась з матеріалами справи у тому числі з відзивом на позов. Станом на 09.08.2024 будь-яких заяв, клопотань чи заперечень до суду сторона позивача не подала.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позов, суд прийшов до такого висновку.

Суд встановив, що 15.06.2024 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 було складено постанову серії ЕНА №2395671, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП. Так, в постанові зазначено, що 15.06.2024 о 10 год. 025 хв. в с.Сираї на трасі М01 71 км. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування та в населеному пункті с.Сираї позначеному д.з. 5.49 на білому фоні рухався зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 20 км/год, чим порушив п.2.1. «а» ПДР та п.п. 12.4. ПДР. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam II LTI 20/20 TC008431.

Вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.126, ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. (а.с.4-5).

Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із пунктом 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За пунктом 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з частинами 2-3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В якості доказу вчинення позивачем вказаного порушення п. 12.4 ПДР України відповідачем надано оптичний диск із копією фото- та відеофайлу фіксації руху автомобіля марки (моделі) «ВАЗ 2109» д.н.з НОМЕР_1 .

При цьому, відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА №2395671 від 15.06.2024, швидкість руху вимірювалась приладом «TruCam II LTI 20/20 TC008431». Також, у вказаній постанові зазначено, що до постанови додаються ПВ470663 та відео з ТруКам ТС008431.

Як слідує з дослідженого відеозапису з лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС008431 та фотознімка з нього, з зазначенням дати вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу позивача, місце скоєння правопорушення, географічні координати, в діях особи, яка керувала ТЗ ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, дослідивши запис з нагрудної бодікамери інспектора, суд встановив, зокрема, що позивач факт перевищення ним швидкості не заперечував, пояснивши, що у автомобілі не працює вимірювач швидкості (спідометр).

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено належними доказами, що 15.06.2024 дійсно мало місце порушення позивачем вимог п.п.12.4 ПДР України, та був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що вона в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, під час розгляду цієї справи, позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні інкремінованого йому правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядають одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач також вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У ході розгляду даної справи, відповідач як на підставу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, посилається на те, зокрема, що під час перевірки документів за допомогою бази даних ІКС «ІПНП», було встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , надане позивачем, за наявною інформацію видане на ім`я іншої особи.

Як слідує з відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, під час перевірки надано позивачем посвідчення водія, інспектором повідомлено, що таке видане на ім`я іншої особи, після чого запитав позивача чи він не купував дане посвідчення, на що позивач категорично заперечив та пояснив, що посвідчення отримав ще у 2007 році та з того часу жодних проблем не виникало, під час розгляду справи позивачу було роз`яснено його право на оскарження постанови, надання пояснень, залучення адвоката та він запевнив, що дані права йому зрозумілі.

Позивач на підтвердження відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП у своєму позові зазначив, що з 14.05.2007 по 06.07.2007 навчався в Хмільницькій транспортній школі (а.с.10) та отримав посвідчення водія у Могилів-Подільському МРЕВ ВДАІ УМВС у Вінницькій області серії НОМЕР_2 (а.с.11). Крім того, зазначив, що 15.06.2024 за вказаним вище фактом також були внесені відомості до ЄРДР №0000138 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України (а.с.12).

Відповідно до висновку експерта Чернігівського науоково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/125-24/7527-ДД від 18.06.2024 бланк досліджуваного посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , відповідає за лінійними розмірами сторін, способами друку та спеціальними елементами захисту, встановленого зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України (а.с.13-21).

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 20.06.2024 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.22).

Крім того, відповідно до листа територіального сервісного центру МВС №0543 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) від 02.07.2024 на підставі відомостей видачі посвідчень водія та талонів попереджень Могилів-Подільського ВРЕР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.07.2007 було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 з категоріями А та В, посвідчення дійсне (а.с.40).

Таким чином, доказів того, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами матеріали справи не містять, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є протиправним та зважаючи на викладене постанова серії ЕНА №2395671 в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо інших доводів позивача, зазначений у позові, суд, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд дійшов висновку, що слід залишити без змін постанову інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 серії ЕНА №2395671 від 15.06.2024 в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та позовну заяву в цій частині вимог без задоволення.

Крім того, на підставі наведеного та беручи до уваги те, що відповідачем достовірно не доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що надані суду матеріали не містять беззаперечних доказів вини останнього у вчиненні даного правопорушення, що свідчить про відсутність в його діях події та складу адміністративних правопорушень, а тому суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови серії ЕНА №2395671 від 15.06.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та закрити провадження в справі в цій частині на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Частино 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. 22, 254, 258, 268, 280, 286, 293 КУпАП та керуючись ст.73-77,90,241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2395671 від 15.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень 00 копійок.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП - закрити.

Постанову інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Єфіменка Романа Сергійовича серії ЕНА №2395671 від 15.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати в частині розміру призначеного стягнення у виді штрафу, а саме змінити захід стягнення на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Чернігівській області, місцезнаходження: 14037, вул.Громадська, 66, м.Чернігів.

Суддя: Т.Б.Київська