Справа № ЗД/460/12/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
14 серпня 2024 року м. Рівне №ЗД/460/12/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану до суду його представником/адвокатом Авраменко Юлією Сергіївною, про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними,
12.08.2024 до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла заява ОСОБА_1 (далі - Заявник або Позивач), подана до суду його представником/адвокатом Авраменко Юлією Сергіївною у електронній формі з використанням електронного кабінету підсистеми "Електронний суд" в ЄСІТС, про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач) про визнання дій (бездіяльності) протиправними.
У вказаній заяві Заявник просить суд до подання позовної заяви до суду вжити заходи забезпечення його майбутнього позову до Відповідача, а саме до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі щодо оскарження дій (бездіяльності) Відповідача щодо невнесення уточнених облікових даних Заявника до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) та невидачі військово-облікового документа (далі - ВОД) Заявнику заборонити Відповідачу:
1) вчиняти певні дії щодо звернення до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки Заявника, як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 КУпАП;
2) проводити адміністративне затримання та доставляння Заявника до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
3) здійснювати оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період Заявника;
4) здійснювати переміщення до військової частини з метою проходження Заявником військової служби в Збройних Силах України.
Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення позову Заявник зазначає про таке:
- Заявник є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг віку 25 років і працює у філії "ВП "Хмельницька АЕС" монтажником санітарно-технічних систем і устаткування 4 розряду групи з ремонту управління соціальних об`єктів.
- оскільки Заявник мав приписне до дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 , то він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) з метою постановки на облік за місцем реєстрації, як військовозобов`язаного та уточнення своїх облікових даних, згідно вимог п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року (далі - Порядок).
- Заявник надав для працівників шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 документи, що підтверджують те, що він навчається, а також довідку АТ "НАЕК "Енергоатом" №83-16/2-113 від 23.05.2023 року про те, що він дійсно працює у філії "ВП "Хмельницька АЕС" монтажником санітарно-технічних систем і устаткування 4 розряду групи з ремонту управління соціальних об`єктів. Зазначені документи були надані Заявником з метою повідомити, що після отримання Заявником військово-облікового документу роботодавець подасть його на бронювання в Порядку затвердженого КМУ від 04.02.2015 р. №45.
- підчас оформлення ВОД, в супереч п. 69 Порядку Заявника було направлено на медичний огляд та одразу вручено повістку на 01.07.2024 із вказівкою, що у випадку не бронювання його роботодавцем, він зобов`язаний буде з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, після проходження такого медичного огляду 23.05.2024 Заявнику було вручено повістку на 24.05.2024 для відправки, а ВОД на руки Заявнику видано не було, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит.
Заявник вважає, що такі дії відповідача в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо оформлення та не видачі Заявнику ВОД порушують право Заявника на свободу пересування, гарантоване статтею 33 Конституції України, а також створюють обставини, за яких Заявник може бути затриманий представником ІНФОРМАЦІЯ_5 , або поліцейським, або працівником Держприкордонслужби (відповідно до п.25 Порядку кожен громадянин віком від 18 до 60 років зобов`язаний при собі мати ВОД та пред`являти його за вимогою уповноважених органів), а також якого може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст.210 та/чи ст.210-1 КУпАП.
Крім того, за твердженням Заявника шостий відділ ІНФОРМАЦІЯ_4 за зверненням представника Заявника відмовився видати йому ВОД і при цьому протиправно та навмисне не вніс уточнені облікові дані Заявника в Реєстр.
На думку Заявника такі протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) унеможливлюють бронювання філією "ВП "Хмельницька АЕС" Заявника як свого працівника.
У зв`язку з наведеними обставинами та подіями Заявник обґрунтовує необхідність вжиття вказаних у заяві заходів забезпечення його майбутнього позову до Відповідача щодо невнесення уточнених даних Заявника до Реєстру та безпідставної невидачі Заявнику ВОД тим, що вказані дії та бездіяльність Відповідача мають очевидні ознаки протиправності, а невжиття цих заходів забезпечення позову створює умови для незаконного затримання та/або притягнення Заявника до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 210 та статтею 210-1 КУпАП, а також позбавляє Заявника права на свободу пересування, що гарантоване статтею 33 Конституції України.
Обґрунтовуючи свою заяву Заявник зазначає також про те, що у разі невжиття судом вказаних заходів забезпечення його майбутнього позову до Відповідача, Заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку (бронювання), а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь Позивача (Заявника), оскільки надання відстрочки (бронювання) від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.
При вирішенні по суті вказаної заяви Заявника про забезпечення його майбутнього позову до Відповідача суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Згідно з пунктами 1 та 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частинами 1 та 2 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Важливим є те, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з ухваленням відповідного рішення. У свою чергу, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду. А тому, сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення чи вчинення дій, які на думку заявника порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення чи дії є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів особи (позивача) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Наведений аналіз змісту вказаних норм та правових висновків вказує на те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
Зі змісту заяви про забезпечення позову суд встановив, що Заявник має намір у майбутньому звернутися до суду із позовом до Відповідача щодо невнесення уточнених даних Заявника до Реєстру та щодо безпідставної невидачі Заявнику ВОД.
За твердженням Заявника наведені вище дії (бездіяльність) Відповідача мають очевидні ознаки протиправності, а невжиття забезпечення позову створює умови для незаконного затримання та/або притягнення Заявника до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 210 та ст. 210-1 КУпАП, а також позбавляє його гарантованого статтею 33 Конституції України права на свободу пересування.
Однак, за результатам розгляду заяви про забезпечення позову і доданих до неї документів суд дійшов до висновків про таке.
1. Твердження Заявника про очевидну протиправність дій (бездіяльності) Відповідача щодо невидачі Заявнику ВОД та невнесення уточнених облікових даних Заявника до Реєстру не підтверджується наданими для суду доказами і є передчасним. Адже наведені у заяві про забезпечення позову обставини та докази вказують на те, що очевидність такої протиправності потребує з`ясування та детальної перевірки доказами обставин щодо наявності або відсутності у Відповідача передумов, підстав, обов`язку та можливості внести вказані у заяві про забезпечення позову уточнені облікові дані про Заявника до Реєстру і видати Заявнику ВОД, що за вказаних у заяві про забезпечення позову обставин та доказів суд не може достовірно встановити без розгляду спору по суті.
Крім того, твердження Заявника про очевидність протиправності дій (бездіяльності) Відповідача ставиться під сумнів тим, що:
- у відповіді Відповідача від 11.06.2024 №0116/3475 на адвокатський запит представника Заявника від 07.06.2024 Відповідач, посилаючись на приписи абзацу 2 пункту 3 Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу (затверджений наказом Міністра оборони України від 10.04.2017 №206, далі - Порядок №206) повідомив адвоката Заявника про те, що для отримання оригіналу ВОД Заявник має особисто з`явитись до відповідача, і при цьому, ні зі змісту заяви про забезпечення доказів, ні зі змісту доданих до неї документів не вбачається, що після подачі 24.05.2024 заяви про видачу ВОД Заявник особисто з`являвся до Відповідача для його отримання під особистий підпис у відомості відповідно до абзацу 2 пункту 3 вказаного Порядку;
- сам по собі факт невідображення або недостовірного відображення у електронному ВОД (Резерв+) даних щодо Заявника в частині ТЦК та СП, де Заявник перебуває на обліку, та номера і дати проходження ним ВЛК, не вказує на наявність протиправної бездіяльності Відповідача і що така протиправність бездіяльності є очевидною, адже не доводить наявності у Відповідача передумов, підстав, обов`язку та можливості внести вказані у заяві про забезпечення позову уточнені облікові дані про Заявника до Реєстру.
За таких обставин суд вважає передчасним, необґрунтованим і непідтвердженим доказами поза обґрунтованим сумнівом твердження Заявника про те, що протиправність вказаних у заяві про забезпечення позову дій (бездіяльності) Відповідача, з приводу оскарження яких Заявник має намір подати до суду свій позов, є очевидною. При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.
2. Зі змісту даних повісток на відправку вбачається, що у зв`язку з призовом на військову службу Заявнику було наказано прибути за адресою АДРЕСА_1 на 24.05.2024 а згодом на 01.07.2024, тобто на дати, які на час подання заявником до суду заяви про забезпечення позову вже минули. Відтак, призначені Відповідачем дні, у які могло бути здійснено відправлення Заявника у військову частину в рамках призову, вже минули, а тому у суду відсутні підстави вважати, що Відповідачем у подальшому будуть вчинені дії щодо призову Заявника, зокрема, і дії по відправленню у військову частину, та докази про це.
А отже, доданими до заяви про забезпечення позову доказами не підтверджуються поза обґрунтованим сумнівом доводи Заявника про вірогідність на цей час набуття ним у майбутньому статусу військовослужбовця у зв`язку з відправленням у військову частину, оскільки день, призначений для явки, вже минув.
Тому суд дійшов до переконання про те, що наявними матеріалами не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких Заявник має намір звернутися до суду з позовом до Відповідача, оскільки жодних належних та допустимих доказів у розумінні статей 73,76 КАС України на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
3. Суд вважає, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить Заявник, не є співмірними із предметом позову, з яким він має намір звернутися до суду. Адже невидача Заявнику ВОД, невнесення уточнених облікових даних Заявника до Реєстру та отримання Заявником повісток на відправку не призводить до настання безумовних правових наслідків у вигляді наказу про призов на військову службу, та/або вчинення Відповідачем дій, заборонити які просить Заявник у заяві про забезпечення позову.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить Заявник у своїй заяві про забезпечення позову, несе ризики втручання судом в дискреційні повноваження суб`єктів владних повноважень, в тому числі але не виключно і в сфері адміністративних правопорушень, оскільки встановлення судом заборони Відповідачу вчиняти дії щодо звернення до поліції для адміністративного затримання Заявника і доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_3 як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 КУпАП, та проводити адміністративне затримання та доставляння Заявника до РТЦК та СП, матиме характер вирішення судом наперед питання про протиправність ще не вчинених дій. А це суперечить принципам та завданню адміністративного судочинства.
Отже суд вважає, що запропоновані Заявником заходи забезпечення його майбутнього позову до Відповідача не є відповідними (адекватним) тим позовним вимогам, про намір звернутися з якими до суду вказав Заявник. Відтак, такі заходи неспроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, якщо його буде подано до суду.
З огляду на недоведеність позивачем існування обставин очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі у сфері публічно-правових відносин, а також неспівмірність запропонованих заявником заходів з можливим предметом судового спору, суд вважає відсутніми визначені законом підстави для забезпечення позову.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких підстав та враховуючи, що заявник не довів існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС, не довів ефективності, співмірності та адекватності запропонованих ним заходів забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом запропонованих Заявником заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана до суду його представником/адвокатом Авраменко Юлією Сергіївною, про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (підписання) повного судового рішення (ухвали). Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 14 серпня 2024 року.

Суддя Олександр МАКСИМЧУК