Справа № 380/13681/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 рокусправа № 380/13681/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.,

при секретарі судових засідань - Мудрик Б.П.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Олексів Н.М.

представника відповідача Іванейко Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про скасування рішення,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2019 № Ф-5381-55.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскаржувана вимоги є протиправною та слід скасувати, оскільки у період 2017 - 2019 роки підприємницьку діяльність не здійснював та не отримував жодних доходів. Позивач у 2017-2019 роках, оскільки є інвалідом з дитинства III групи, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» отримував допомогу, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Яворівської РДА № 02-2086 від 15.05.2024, копією посвідчення № 916 та копією довідки до акта огляду МСЕК № 616343. Враховуючи, що Позивач в силу Закону №2464-VI був звільнений від сплати єдиного внеску, неправомірним є нарахування Відповідачем такого внеску за 2017-2019 роки, а оскаржувана вимога є протиправною.

Відповідач проти задоволення даного позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому додатково пояснивши, що Позивач зареєстрований 28.01.2008 як фізична особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності. Відповідно до ідентифікаційних даних з ІС «Податковий блок» позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець в Головному управлінні ДПС у Львівській області (Шевченківське управління). 15.05.2024 проведено державну реєстрацію припинення, однак, у зв`язку з наявністю боргу не знятий з обліку. Стверджує, що Законом передбачений обов`язок фізичної особи-підприємця сплачувати єдиний внесок незалежно від отримання доходу у розмірі не меншому мінімального страхового внеску. Станом на 31.10.2019 у позивача обліковується заборгованість у розмірі 26 539,26 грн. Вищевказані нарахування відображені в інтегрованій картці платника податку. Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач зазначив, що діяв в межах та спосіб встановлений чинним законодавством, а тому правових підстав для задоволення даного позову немає.

Ухвалою суду від 27.06.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження та вирішено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб.

Ухвалою суду від 12.07.2024 суд перейшов до розгляду справи №380/13681/24 за правилами загального позовного провадження; призначив у справі підготовче судове засідання на 01 серпня 2024 року о 09:00 год.

Протокольною ухвалою від 1.08.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 13.08.2024.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд даний позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення даного адміністративного позову заперечив та просив суд у задоволенні такого відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи та наявні в такій письмові докази, заслухавши думку представників сторін з приводу спірних правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Позивач зареєстрований 28.01.2008 як фізична особа-підприємець.

Відповідно до ідентифікаційних даних з ІС «Податковий блок» позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець в Головному управлінні ДПС у Львівській області (Шевченківське управління).

15.05.2024 проведено державну реєстрацію припинення, однак, у зв`язку з наявністю боргу не знятий з обліку.

Станом на 31.10.2019 у позивача обліковується заборгованість у розмірі 26 539,26 грн, у зв`язку з чим відповідач прийняв вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5381-55 від 04.11.2019 на суму 26 539,26 грн.

Відповідач надав інформацію про податкові періоди, за які виник борг з єдиного внеску, що вказаний у вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5381-55 від 04.11.2019, а саме: 8 448,00 грн. нараховано за 2017 рік, термін сплати 09.02.2018; 2 457,18 грн нараховано за перший квартал 2018, термін сплати 19.04.2018; 2 457,18 грн нараховано за другий квартал 2018, термін сплати 19.07.2018; 2 457,18 грн нараховано за третій квартал 2018, термін сплати 19.10.2018; 2 457,18 грн нараховано за четвертий квартал 2018, термін сплати 21.01.2019; 2 754,18 грн нараховано за перший квартал 2019, термін сплати 19.04.2019; 2 754,18 грн нараховано за другий квартал 2019, термін сплати 19.07.2019; 2 754,18 грн нараховано за третій квартал 2019, термін сплати 21.10.2019.

Позивач є інвалідом з дитинства III групи, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» отримував допомогу, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Яворівської РДА № 02-2086 від 15.05.2024, копією посвідчення № 916 та копією довідки до акта огляду МСЕК № 616343.

Нарахування заборгованості з єдиного внеску позивач вважає протиправним, у зв`язку з чим останній звернувся до суду із цим позовом.

Змістом спірних правовідносин є вимога Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2019 № Ф-5381-55.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2464-VI) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 /Інструкція № 449/, Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015р. /Порядок № 435/(в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу третього п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Пунктом 4 ч.1 ст.4 цього Закону передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч.4 ст.4 зазначеного Закону особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи зазначене, необхідними умовами для застосування положень ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є отримання особою статусу пенсіонера чи встановлення такій особі інвалідності, а також отримання нею відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

При цьому єдиною підставою, за наявності якої вказані положення не підлягають застосуванню, - це добровільна згода особи на участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд встановив, що Позивач є інвалідом з дитинства III групи, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» отримував допомогу, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Яворівської РДА № 02-2086 від 15.05.2024, копією посвідчення № 916 та копією довідки до акта огляду МСЕК № 616343.

З огляду на зазначене, позивач звільнений від сплати єдиного внеску відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Разом з тим, відповідно до п.3 розділу IV Інструкції № 499 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно з п.3 розділу VI вказаної Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

Відповідно до п.6 розділу VI зазначеної Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується чи змінюється судом.

Згідно з п.3 розділу ІІІ Порядку № 435 фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

У разі самостійного визначення бази нарахування єдиного внеску фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, члени фермерських господарств, які отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе відповідно до пунктів 10, 11 розділу IV цього Порядку один раз на рік у терміни, визначені пунктами 2, 5 цього розділу. Звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку № 435 фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом.

Пунктом 16 розділу ІІ Порядку № 435 визначено, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов, по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Виключення із вказаної категорії осіб становлять тільки ті фізичні особи-підприємці, які добровільно беруть участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості. З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на зазначене, підставою для нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на добровільних засадах є укладання договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як слідує з матеріалів справи, позивач не подавав заяви про добровільну сплату єдиного внеску до органу доходів і зборів; договір про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування з нею не укладався, тому в позивача є відсутнім обов`язок сплачувати єдиний внесок.

Суд вважає, що нарахування відповідачем недоїмки по сплаті єдиного внеску зазначеного у спірних вимогах є протиправним, оскільки позивач у спірні періоди, за які йому нараховано згадану недоїмку, був звільнений від сплати єдиного внеску.

Інші доводи відповідача спростовуються викладеними обставинами.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога Головного управління ДПС у Львівській області не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2019 № Ф-5381-55.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2024.

СуддяБрильовський Роман Михайлович