Справа № 947/24235/24
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-а/947/197/24
УХВАЛА

13.08.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Одеській області Савченко Владислава Олександровича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕНА №1923131 від 16.04.2024 року та повернення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Одеській області Савченко Владислава Олександровича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕНА №1923131 від 16.04.2024 року та повернення безпідставно набутих грошових коштів.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним позовом розподілені судді Калініченко Л.В. та передано головуючому по справі 08.08.2024 року.

Оглянувши матеріали справи за вказаним позовом, суддя дійшла наступного висновку.

У відповідності до вимог статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зокрема:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, в порушення вказаних вимог у позовній заяві не зазначено відповідного коду ЄДРПОУ відносно відповідача - старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Одеській області Савченко Владислава Олександровича, який діє від імені суб`єкта владних повноважень.

За наслідком чого, позивачеві необхідно вказати код ЄДРПОУ юридичної особи відносно усіх визначених відповідачів по справі.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити належне зареєстроване місцезнаходження відповідачів у справі, що впливає на визначення територіальної юрисдикції справи та подальшого сповіщення останніх, як учасників справи.

Крім того, положення КАС України не передбачають право на визначення підсудності справи за місцезнаходженням територіальних управлінь чи філії, не зареєстрованих як юридична особа.

Отже, позивачеві за необхідне вказати вірні дані щодо відповідачів по справі: повне найменування (для юридичних осіб), його місцезнаходження (для юридичних осіб); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приймаючи вказані положення, оглянувши матеріали справи, вбачається, що позивачем оскаржується постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1923131 від 16.04.2024 року.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З урахуванням вказаних положень законодавства, десятиденний термін для оскарження постанови від 16.04.2024 року, розпочався з 17.04.2024 року та закінчився 26.04.2024 року включно.

Отже, позивач звернувшись до суду з даним позовом 07.08.2024 року, пропустив встановлений законом у десять днів процесуальний строк на звернення до суду з даним позовом, а саме після спливу майже чотири місяці.

Згідно з ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем, через представника, на виконання вказаних приписів процесуального законодавства надано клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування вказаного клопотання, представник посилається на те, що ОСОБА_1 не була обізнана про винесення оскаржуваної постанови. Згідно з платіжною інструкцією № 6996 від 13.06.2024 р. у рамках виконавчого провадження з позивачки було у примусовому порядку списано грошові кошти у сумі 1017,00 грн., про що позивачка дізналася лише 29.06.2024 року, адже до 29.06.2024 року послугами дистанційного банківського обслуговування, застосунком «Дія» вона, знаходячись за кордоном, не користувалася, оскільки в цьому немає необхідності.

Як стверджує представник позивачки, того ж дня позивачка уклала з адвокатом Тивоненком Д.Р. договір про надання професійної правничої допомоги, з метою отримання професійної правничої допомоги та захисту своїх порушених прав та законних інтересів. У зв`язку з відсутністю будь-якої інформації та доказів, представником позивачки адвокатом Тивоненком Д.Р., з метою захисту порушених прав позивача, 29.06.2024 р. було направлено адвокатський запит на адресу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області з метою з`ясування всіх обставин адміністративної справи за якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідь на який, як стверджує представник, ним отримано лише 17.07.2024 року на електронну пошту.

За наслідком чого, як стверджує представник, позивачем строк на звернення до суду з даним позовом пропущено з поважних причин, а він в свою чергу після отримання відповіді у найкоротші строки одразу здійснив дії зі звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши доводи позивача та оглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме:

- забезпечувати юридичну визначеність і остаточність;

- захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів;

- та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства».

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку передбаченого ч.2 ст. 286 КАС України не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31.03.2021 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав,свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того,щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер та бути оціненими судом у наступному, зважаючи на обґрунтованість їх поважності.

Приймаючи вищевикладене та надаючи оцінку викладеним позивачем обставинам, як на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з цим позовом, суд доходить до висновку про їх неповажність, виходячи з наступного.

05.06.2024 року державним виконавцем Доброславського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ Слав Нікітою Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75215789 щодо виконання постанови №1923131 від 16.04.2024 року.

Згідно платіжної інструкції №6996 від 13.06.2024 року позивач сплатила стягнення за ВП №75215789 з примусового виконання постанови №1923131 від 16.04.2024 року.

Постановою заступника начальника Доброславського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м.Одеса) Гидирим А.М. від 14.06.2024 року закрито виконавче провадження 75215789 з примусового виконання постанови №1923131 від 16.04.2024 року.

Таким чином, станом на 13.06.2024 року позивачу було достеменно відомо про наявність постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Також з матеріалів справи вбачається, що 29.06.2024 року позивачка уклала з адвокатом Тивоненком Д.Р. договір про надання професійної правничої допомоги, після чого було подано цей позов.

Отже, представництво інтересів позивачки в даній справі здійснюється фаховим адвокатом, обізнаним з вимогами процесуального законодавства.

Щодо посилань представника позивача на поважність причини пропуску строку для звернення до суду з даним позовом, з підстав його звернення із адвокатським запитом від 29.06.2024 року до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області, суд вважає безпідставними, оскільки відповідні дії не мають відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 11 грудня2018 року у справі № 463/1221/17 (провадження № К/9901/45157/18).

Будь-яких інших причин, які б свідчили про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається, представником позивача зазначено, що відповідь на адвокатський запит, який ним було скеровано для з`ясування подальших підстав для звернення до суду з даним позовом, ним було отримано від ДПП 17.07.2024 року.

Отже, як вбачається, даний позов представником позивача також скеровано до суду з пропуском встановленого десятиденного строку для вчинення відповідної процесуальної дії.

Будь-яких поважних причин пропуску даного строку, після отримання представником позивача відповіді на адвокатський запит, представником позивача не доведено.

Одночасно судом враховується, що у відповідності до ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

За наслідком вищевикладеного в цілому, суд доходить до висновку, що відповідно до поданої до суду заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду, позивачем не обґрунтовано викладених обставин та не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 пропущено строк на оскарження постанови від 1604.2024 року з підстав, що пов`язані саме з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, які не залежали від її волі та унеможливили звернення з позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови у встановлений процесуальним законом строк.

Приймаючи вищевикладене, надаючи оцінку вищевикладеним обставинам в цілому, суд вважає підстави вказані у поданій заяві для поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду, неповажними.

За наслідком чого, суд роз`яснює, що позивач має право вказати інші підстави для поновлення процесуального строку на звернення до суду з цим позовом, у зв`язку з чим позивач у відповідності до положень ч.6 ст.161 КАС України повинен надати заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду, з доказами поважності причин його пропуску, враховуючи висновки викладені в цій ухвалі суду.

Суд роз`яснює, що у разі надання додаткових документів до первісно поданого до суду позову, позивачеві необхідно також надати докази на підтвердження скерування цих доказів іншим учасникам справи відповідно до вимог КАС України.

Частинами 1,2 статті 169 КАС України врегульовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 18 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем надано позовну заяву без додержання вимог ст. 160, 161 КАС України, суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Одеській області Савченко Владислава Олександровича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕНА №1923131 від 16.04.2024 року та повернення безпідставно набутих грошових коштів, підлягає залишенню без руху та слід надати позивачеві термін строком в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення вищевказаних недоліків поданої заяви.

Керуючись ст.169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Одеській області Савченко Владислава Олександровича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕНА №1923131 від 16.04.2024 року та повернення безпідставно набутих грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.