Справа № 280/6346/24
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 серпня 2024 року Справа № 280/6346/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005 м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б)

про: визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

08.07.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуючи показник середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком, починаючи з 18.04.2023, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Плужником М.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1185842 від 05.07.2024.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що їй з 02.11.2005 призначена пенсія за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення». У подальшому, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2023 по справі № 280/3452/23, відповідач призначив позивачу з 18.04.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розрахунку розміру пенсії позивача відповідачем був застосований показник середньої заробітної плати в Україні, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років, а саме за 2014-2016 роки, а не за 2020-2022 роки. Такі дії відповідача, на думку позивача, є протиправними, оскільки за усталеною позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з аналогічних справ у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має місце саме призначення пенсії, а не переведення у розумінні ч. 3 ст. 45 даного Закону. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

29.07.2024 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№ 35063 від 29.07.2024), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки первинно позивачу у 2005 році було призначено пенсію за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 18.04.2023 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, відповідач зауважив, що пільги дострокового виходу на пенсію за вислугу років визначаються ст. 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», а розмір пенсії визначається відповідно до ст. 27 з урахуванням ст. 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, відповідач вважає, що оскільки первинно позивачу у 2005 році була призначена пенсія за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», у пенсійного органу відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки при перерахунку позивачу пенсії за віком. Натомість, при перерахунку позивачу пенсії за віком на пільгових умовах застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 27.06.2002.

Позивач з 02.11.2005 отримувала пенсію за вислугу років як працівник закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-5 (а.с.6-7).

У березні 2023 року відповідач зупинив виплату позивачу пенсії за вислугу років у зв`язку з її працевлаштуванням на посаду медичної сестри. Зокрема, позивач працювала на посадах, робота на яких дає право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку, передбачених Списком № 2, про що свідчить копія трудової книжки серія НОМЕР_2 (а.с.17-21).

18.04.2023 позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.04.2023 № 41 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.04.2023 № 41 про відмову у призначенні пенсії. Позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 280/3452/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023, позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.04.2023 № 41 щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 18.04.2023, на підставі п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та висновків суду, наведених у цьому рішенні (а.с.22-30).

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 280/3452/23 набрало законної сили 26.12.2023.

На виконання вказаного судового рішення позивач з 18.04.2023 була переведена з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах, про що свідчить копія наявного у матеріалах справи рішення відповідача від 08.02.2024 № 41 про перерахунок пенсії (а.с.11).

22.02.2024 позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки.

Листом від 26.04.2024 № 7684-7254/Б-02/8-0800/24 відповідач повідомив позивачу, що оскільки їй первинно була призначена пенсія за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, а рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 280/3452/23 зобов`язання з цього питання на пенсійний орган не покладались, у відповідача у відсутні підстави для перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки (а.с.10).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 2 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV перший рівень у системі пенсійного забезпечення в Україні складає солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 10 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Отже, Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV визначений чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за ним, а також закріплене право вибору виду пенсії.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У ч. 2 ст. 40 досліджуваного Закону законодавець регламентував, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За змістом Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що в ч. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV законодавець регламентував порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Так, судом встановлено, що позивачу від самого початку, а саме з 02.11.2005, була призначена пенсія за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII (а.с.6-7). У березні 2023 року відповідачем виплата позивачу пенсії за вислугу років була зупинена у зв`язку з її працевлаштуванням на посаду медичної сестри. Зокрема, позивач працювала на посадах, робота на яких дає право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку, передбачених Списком № 2, про що свідчить копія трудової книжки серія НОМЕР_2 (а.с.17-21).

Також суд встановив, що 18.04.2023 позивачем відповідачу була подана заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.04.2023 № 41 позивачу було відмовлено у призначенні вказаного виду пенсії. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 280/3452/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 18.04.2023, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та висновків суду, наведених у цьому рішенні (а.с.22-30). На виконання вказаного судового рішення відповідач перевів позивача з 18.04.2023 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.11).

22.02.2024, як встановлено судом, позивач подала відповідачу заяву про перерахунок та виплату пенсії за віком, однак листом відповідача від 26.04.2024 № 7684-7254/Б-02/8-0800/24 позивачу було відмовлено у вчиненні відповідних дій, оскільки первинно їй була призначена пенсія за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, а рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 280/3452/23 зобов`язання з цього питання на пенсійний орган не покладались, у відповідача відсутні підстави для перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки (а.с.10).

Отже, суд доходить висновку, що позивач мав право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, починаючи з 01.01.2004, здійснюється на підставі Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на той факт, що призначення пенсії за вислугу років зумовлено саме положеннями Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII.

Також суд враховує, що положення ст. 9 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV не передбачають такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Натомість, у ч. 3 ст. 45 досліджуваного Закону законодавець закріпив порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права з подібних правовідносин викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.09.2019 по справі № 213/1226/16-а (позов ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 84195888).

Крім того, відповідний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 по справі № 876/5312/17, в якій зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (позов ОСОБА_3 до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77654163).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи, що позивачу з 02.11.2005 первинно була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV позивач 18.04.2023 звернулась вперше, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, оскільки при призначенні пенсії позивачу застосуванню підлягав показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком, починаючи з 18.04.2023, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки діям відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком, починаючи з 18.04.2023, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком, починаючи з 18.04.2023, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтована протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки, та вмотивована наявність правових підстав для зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду належних та достатніх доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 13.05.2024 № ЕН64-М5В8-1АНЕ-К5Е2 (а.с.31) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1 211,20 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005 м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуючи показник середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 18.04.2023, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарних роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, тобто за 2020-2022 роки.

Судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 13 серпня 2024 року.

Суддя О.В. Прудивус