Справа № 320/44467/23
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Приватне підприємство "Будпостач" з позовом до Черкаської митниці та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 15.11.2023 № UA902080/2023/000024/2 про коригування митної вартості товарів.

Позов мотивовано тим, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару позивач надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України, підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Черкаська митниця звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що в наданих декларантом документах на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом, відсутні всі відомості щодо фактично сплаченої ціни товарів, та що підтверджують числові значення всіх обов`язквоих складових митної вартості товарів, повноту їх додавання до ціни товару, тим самим декларантом заявлено митниці неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення. Декларантом не усунуто наявні обставини, які унеможливлюють визначення митної вартості за основним методом.

Додатково зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом належним чином не враховано надані митницею докази правомірності дій відповідача, а також не надано належну правову оцінку діям позивача в спірних правовідносинах, що вказує на неповноту та необ`єктивність судового розгляду та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08.06.2018 між позивачем та компанією HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO, LTD. (Китай) було укладено контракт № 1055 відповідно до якого продавець продає, а покупець оплачує і отримує сітку зі скловолокна в кількості, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід`ємною частиною контракту (додаток 2).

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування № UA00072711.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) договір № UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

19.04.2023 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів, та комерційну пропозицію на суму 82 584,58 доларів США, а 10.05.2023 надав позивачу проформу інвойс № JA20230510 для оплати товарів на умовах передоплати за ціною 1 981 440 доларів США.

28.06.2023 позивач на підставі контракту від 09.06.2018 № 1055 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті № 101 грошові кошти в розмірі 89 410,94 доларів США.

10.08.2023 продавець надав позивачу комерційний інвойс № JA230810 для оплати товарів за ціною 82 584,58 доларів США, а також пакувальний лист до комерційного інвойсу № JA230810.

14.08.2023 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація № 00207289 за ціною 82 584,58 доларів США, що відповідає ціні, вказаній продавцем у комерційному інвойсі.

22.08.2023 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження № C50059.

07.09.2023 на підставі контракту від 08.06.2018 № 1055 позивач платіжною інструкцією в іноземній валюті № l5 перерахував продавцю кошти за товари в розмірі 74 510,98 доларів США.

08.09.2023 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № 228869268.

19.09.2023 позивач направив лист Держмитслужбі України, в якому вказав, що ПП «Будпостач» здійснив оплату платіжними дорученнями № 101 від 28.06.23 у розмірі 89 410,94 доларів США та № 15 від 07.09.23 у розмірі 74 510,98 доларів США згідно інвойсу № JA230810 від 10.08.2023. Різниця в сумі інвойсу та платіжних дорученнях буде використана для оплати інших замовлень.

13.10.2023 експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру № для оплати позивачем транспортних послуг.

13.10.2023 для оплати позивачем наданих транспортних послуг перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойси № та № .

25.10.2023 митними органами Європейського Союзу були оформлені транзитні декларації форми TI № 23PL322080NS68LU90, № 23PL322080NS68LUNO № 23PL322080NS68LUQ5, № 23PL322080NS68LUW2 та № 23PL322080NS68LV55, як документи, що застосовується для товарів, які перетинають територію Євросоюзу транзитом як гарантія доставки товару до місця призначення.

26.10.2023 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати № 30.

На підставі залізничної накладної УМВС від 01.11.2023 № 05368 товари були доставлені з порту Гданськ (Польща) до ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернополя.

08.11.2023 позивач платіжною інструкцією в іноземній валюті № 176 оплатив перевізнику компанії Maersk A/S (Данія) вартість транспортних послуг в розмірі 131 119,17 доларів США.

09.11.2023 АТ «Сенс банк» надав лист № 45077-17.3/2023, яким підтвердив перерахування позивачем коштів перевізнику компанії Maersk A/S (Данія) для оплати послуг, зазначених в інвойсах № та № .

Відповідно до товарно транспортних накладних CMR від 14.11.2023 № 1140, №3040, № 5834, № 6038 та № 9626 товари були доставлені з м. Тернополя до Черкаської митниці

15.11.2023 позивач подав відповідачу митну декларацію № 23UA12U0 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 82 584,58 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № 23UA12U0 декларант додав передбачені ст. 53 Митного кодексу України (далі -МК України) документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні виписаної відповідачем, а саме: № UA902080/2023/000089, контракт від 08.06.2018 № l055 між позивачем та компанією HEBEI JINGAO; FIBERGLASS PRODUCTS CO, LTD (Китай) з додатками; ??комерційна пропозицію від 19.04.2023; ??прайс лист продавця від 19.04.2023 щодо ціни товару; ??комерційний інвойс від 10.08.2023 № ja230810; ??митну декларацію країни відправлення від 14.08.2023 № 00207289; ??сертифікат походження товару від 22.08.2023 № c50059; ??платіжну інструкцію в іноземній валюті від 28.06.2023 № 101 про оплату товару; ??платіжну інструкцію в іноземній валюті від 07.09.2023 № 15 про оплату товару; ??договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № ua00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна Лтд»; договір від 14.02.2022 № ua00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією maersk a/s (Данія); коносамент від 08.09.2023 № 228869268; рахунок-фактуру ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 13.10.2023 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; інвойс компанії MAERSK a/s (Данія) від 13.10.2023 № для оплати послуг з перевезення товарів; інвойс компанії MAERSK a/s (Данія) від 13.10.2023 № для оплати послуг з перевезення товарів: довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 26.10.2023 № 30; залізничну накладну УМВС від 01.11.2023 № 05368; платіжну інструкцію в іноземній валюті від 08.11.2023 № l76 про оплату транспортних послуг; лист АТ «Сенс банк» № 45077-17.3/2023 від 09.11.2023 про оплату транспортних послуг; транзитну декларацію форми ті від 25.10.2023 № 23 pl322080ns68lu90; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 ne23pl322080ns68luno; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 № 23pl322080ns68luq5; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 № 23pl322080ns68luw2; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 № 23pl322080ns68lv55; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 1140; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 3040; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 no5834; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 6038; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 9626; лист про оплату товару від 19.09.2023; відомості з мережі інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї; витяги з бухгалтерської документації позивача щодо ціни реалізації ідентичних товарів; видаткові накладні; технічні дані на товари від 15.11.2023; декларація митної вартості.

15.11.2023 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 983492, у якому зазначив, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті) та зобов`язав декларанта надати додаткові документи: ???договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

15.11.2023 відповідь електронне повідомлення № 983492 позивач направив до митного органу лист у якому зазначив, що надати інші додаткові документи немає можливості.

15.11.2023 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA902080/2023/000024/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сітка зі скловолокна за резервним методом на рівні 1,07 доларів США за кг.

15.11.2023 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2023/000089.

15.11.2023 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 23UA19U4, по якій були надмірно сплачені митні платежі: мито на 77 034,59 грн, ПДВ 169 476,12 грн, всього 246 510,71 грн.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною першою статті 318 Митного кодексу України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами п.п. 23-24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Положеннями статей 49, 50 Митного кодексу України закріплено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно частин першої, другої статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

В силу вимог частин першої, другої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Нормами частини третьої статті 53 Митного кодексу України закріплено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За приписами частин першої та другої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно вимог статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2023 позивач подав відповідачу митну декларацію № 23UA12U0 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 82 584,58 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № 23UA12U0 декларант додав передбачені ст. 53 Митного кодексу України (далі -МК України) документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні виписаної відповідачем, а саме: № UA902080/2023/000089, контракт від 08.06.2018 № l055 між позивачем та компанією HEBEI JINGAO; FIBERGLASS PRODUCTS CO, LTD (Китай) з додатками; ???комерційна пропозицію від 19.04.2023; ??прайс лист продавця від 19.04.2023 щодо ціни товару; ??комерційний інвойс від 10.08.2023 № ja230810; ??митну декларацію країни відправлення від 14.08.2023 № 00207289; ??сертифікат походження товару від 22.08.2023 № c50059; ??платіжну інструкцію в іноземній валюті від 28.06.2023 № 101 про оплату товару; ??платіжну інструкцію в іноземній валюті від 07.09.2023 № 15 про оплату товару; ??договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № ua00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна Лтд»; договір від 14.02.2022 № ua00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією maersk a/s (Данія); коносамент від 08.09.2023 № 228869268; рахунок-фактуру ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 13.10.2023 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; інвойс компанії MAERSK a/s (Данія) від 13.10.2023 № для оплати послуг з перевезення товарів; інвойс компанії MAERSK a/s (Данія) від 13.10.2023 № для оплати послуг з перевезення товарів: довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 26.10.2023 № 30; залізничну накладну УМВС від 01.11.2023 № 05368; платіжну інструкцію в іноземній валюті від 08.11.2023 № l76 про оплату транспортних послуг; лист АТ «Сенс банк» № 45077-17.3/2023 від 09.11.2023 про оплату транспортних послуг; транзитну декларацію форми ті від 25.10.2023 № 23 pl322080ns68lu90; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 ne23pl322080ns68luno; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 № 23pl322080ns68luq5; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 № 23pl322080ns68luw2; транзитну декларацію форми ТІ від 25.10.2023 № 23pl322080ns68lv55; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 1140; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 3040; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 no5834; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 6038; товарно-транспортну накладну CMR від 14.11.2023 № 9626; лист про оплату товару від 19.09.2023; відомості з мережі інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї; витяги з бухгалтерської документації позивача щодо ціни реалізації ідентичних товарів; видаткові накладні; технічні дані на товари від 15.11.2023; декларація митної вартості.

Разом з тим, Черкаською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 15.11.2023 №UA902080/2023/000024/2, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом.

Як встановлено судом, у позові позивач посилається на ті обставини, що відповідач протиправно зобов`язав декларанта надати додаткові документи за відсутності підстав, передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, а тому протиправно вчинив наступні дії, направлені на прийняття рішення про коригування митної вартості.

За правилами частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як стверджує позивач, у електронному повідомленні від 15.11.2023 № 983492, як і в рішенні про коригування митної вартості, відповідач не навів обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів, не вказав належних доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, отже протиправно витребував додаткові документи, а тому в митниці відсутнє право вчиняти наступні дії, спрямовані на коригування митної вартості товарів.

В порядку здійснення митного контролю на підставі та відповідно до п.5 статті 54, п. 1,4 статті 337, 320 Митного кодексу України відповідач прийшов до висновку, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості.

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дати та номери вказаної вище митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України.

Вказані підстави для витребування додаткових документів також зазначені відповідачем в електронному повідомленні від 11.10.2023 №975400.

Стосовно посилання відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що в наданому банківському платіжному документі про оплату за товар в графі "Призначення платежу" зазначено посилання тільки на контракт, проте не вказано посилання на рахунок-фактуру (інвойс) та рахунок-проформу, суд вказує, що ПП "Будпостач" було надано митному органу копію платіжних інструкцій, у відповідності до якої позивачем сплачено на користь продавця кошти у розмірі 82 584,58 доларів США з призначенням платежу згідно контракту.

Суд зауважує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати за товари безпосередньо ціни та митної вартості товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Верховний Суд в постанові від 27.04.2023 у справі №820/3767/16 зазначив, що "...розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів у достовірності задекларованої митної вартості. Зокрема, це може відбуватися, коли декларант надав документи, які підтверджують всі складові митної вартості, сплату визначеної згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту ціни за товар і послуг зі страхування тощо, вартість яких відповідно до чинного законодавства включена до митної вартості...".

З урахуванням означеного, на переконання суду, відсутність у поданому до митного оформлення банківському платіжному документі про оплату за товар у графі "призначення платежу" жодних інших ідентифікуючих ознак, крім посилання лише на зовнішньоекономічний договір, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів.

Щодо посилання відповідача, що прайс-лист від містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, що обмежує конкурентність, суд зазначає, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару (постанови Верховного Суду від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 та від 01.03.2023 у справі № 420/18880/21).

Також, суд зауважує, що саме по собі подання позивачем до митного оформлення експортної декларації країни відправлення без перекладу не свідчить про наявність у поданих документах розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару.

Відтак, зазначені відповідачем обставини не свідчать про наявність розбіжностей, що впливають на митну вартість та наявність підстав для витребування додаткових документів.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Зі змісту спірного рішення відповідача слідує, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Зважаючи на викладене, в даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

Тому в даному випадку відповідач помилково прийшов до висновку про неможливість на основі поданих документів підтвердити складові частини митної вартості.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сумніви відповідача щодо неможливості встановлення митної вартості товару, на підставі поданих позивачем документів, ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Згідно із частиною першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Водночас апеляційна скарга Черкаської митниці не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом оцінки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Черкаської митниці - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма