Справа № 200/2832/24
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Справа№200/2832/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Підприємства Об`єднання громадян "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

09 травня 2024 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокатка Єльчанінова І.А., представниця позивача Підприємство Об`єднання громадян "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ", подала до суду з адміністративний позов до відповідача, Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просила

- визнати незаконними та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 від 06 грудня 2022 року за формою "В 4" на суму на суму 592700,00 гривень,

- визнати незаконними та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 від 06 грудня 2022 року за формою "В 1" на суму 2080814,00 гривень, штрафні санкції в розмірі 520203,50 гривень,

- зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані по заяві позивача про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 2080814,00 гривень, як такої, що є узгодженою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року, за наслідками якої було складено акт №38096/26-15-07-04-02/43899456. Перевіркою встановлено порушення вимог п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, абз. 21 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника у банку за січень 2022 року на суму 2 080 814 гривень та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за січень 2022 року на суму 592 700 гривень, та прийняті податкові повідомлення-рішення №4 від 06.12.2022, за формою «В1» відповідно до якого завищено суму бюджетного відшкодування в розмірі 2 080 814,00 гривень та нараховані штрафні санкції у розмірі 520 203,50 гривень, №4 від 06.12.2022 за формою «В4», завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду суми бюджетного відшкодування на суму 592 700 гривень.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з таких підстав.

Посадовцями Головного управлінням ДПС у м. Києві на підставі направлень від 20.10.2022 №12731/26-15-07-04-02 та №12732/26-15-07-04-02, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві та наказу від 14.09.2022 №3723-п, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві, на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємства Об`єднання громадян «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» (далі - ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ») з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року (Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок платника податків від 30.04.2022 №. За результатами зазначеної перевірки був складений Акт від 16.11.2022 №38096/26-15-07-04-02/43899456, за висновками якого встановлено порушення норм Податкового кодексу України, а саме п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, абз. 21 п.201.10 ст. 201, ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ», посадовим особам контролюючого органу не надано документи до перевірки, завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за січень 2022 року на суму 2080814 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за січень 2022 року на суму 592700 гривень.

Згідно з інформацією Єдиного реєстру податкових накладних ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» податковий кредит за період серпень, вересень, жовтень, листопад 2021 року сформовано за рахунок придбання трикотажної тканини і швейної фурнітури та документально оформлених податкових накладних, виписаних контрагентами-постачальниками ПП «ТЕКСТИЛЬ ПРОД» (код згідно з ), ТзОВ «ДЕВЕЛОПБУДШЛЯХ» (код згідно з ), ТОВ «ВОРФОЛК ПРОГРЕС» (код згідно з ), ТОВ «ЕНТЕР КОНЕКТЕД» (код згідно з ).

Станом на дату завершення перевірки (09.11.2022) посадовими особами ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» на вищезазначений запит не надано до перевірки письмових пояснень та документів щодо підтвердження показників, задекларованих в податковій Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок платника податків поданої за січень 2022 року, про що складено відповідний акт від 09.11.2022 № 5429/26-15-07-04-02. У зв`язку з чим неможливо підтвердити ведення фінансово-господарської діяльності, формування від`ємного значення за періоди охоплені перевіркою, а саме січень 2022 року.

При проведенні аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» встановлено, що придбаний товар, а саме трикотажної тканини і швейної фурнітури тощо у ПП «ТЕКСТИЛЬ ПРОД» (код згідно з ), ТзОВ «ДЕВЕЛОПБУДШЛЯХ» (код згідно з ), ТОВ «ВОРФОЛК ПРОГРЕС» (код згідно з ), ТОВ «ЕНТЕР КОНЕКТЕД» (код згідно з ) та товарів (полотно трикотажне, швейна фурнітура та інше тощо), в подальшому ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» не реалізовано. До перевірки не надано документів, що підтверджують фактичне використання придбаних товарів (товари, а саме трикотажне полотно та швейна фурнітура) у господарській діяльності підприємства, або списання зіпсованих товарів. Оскільки ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» до перевірки не надано первинних бухгалтерських та податкових документів, що підтверджують придбання товарів від підприємств - постачальників, а також, використання складських приміщень та обладнання, а саме: документів складського обліку, які підтверджують фактичне придбання товарів (робіт, послуг), кількість готової продукції та її подальшої реалізації, документів, що підтверджують транспортування товарів та інших підтверджуючих документів, немає можливості підтвердити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства з нібито придбання товарів (робіт, послуг). Також до перевірки не надано жодних документів, що підтверджують якість та ідентифікацію товару, а саме сертифікати якості товару у відповідності до ГОСТ, що видані виробником продукції.

З огляду на приписи пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, за якою у разі якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку документи, що підтверджують показники, відображенні таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності. Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушеннями вимог чи не підтверджені митними деклараціями. Підсумовуючи все вищевикладене вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

13 травня 2024 року позовна заява була залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

20 травня 2024 року за клопотанням позивача продовжений строк для усунення недоліків позовної заяви.

05 червня 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

05 червня 2024 року у позивача витребувані докази.

В період з 22 липня по 05 серпня 2024 року суддя Циганенко А.І. перебував у щорічній додатковій відпустці.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив таке.

Підприємство Об`єднання громадян "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ" (далі - ПОГ "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ") зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості юридичної особи за кодом 43899456, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Ювілейна, буд. 70, місто Краматорськ, Донецька область, 84323.

Позивач здійснює такі види економічної діяльності:

13.20 Ткацьке виробництво (основний);

13.10 Підготування та прядіння текстильних волокон;

13.30 Оздоблення текстильних виробів;

13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу;

13.93 Виробництво килимів і килимових виробів;

13.94 Виробництво канатів, мотузок, шпагату та сіток;

13.96 Виробництво інших текстильних виробів технічного та промислового призначення;

13.99 Виробництво інших текстильних виробів, н.в.і.у.;

14.11 Виробництво одягу зі шкіри;

14.12 Виробництво робочого одягу;

14.13 Виробництво іншого верхнього одягу;

14.14 Виробництво спіднього одягу;

14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів;

14.20 Виготовлення виробів із хутра;

14.31 Виробництво панчішно-шкарпеткових виробів;

14.39 Виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу;

46.41 Оптова торгівля текстильними товарами;

46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям;

46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;

47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах;

47.53 Роздрібна торгівля килимами, килимовими виробами, покриттям для стін і підлоги в спеціалізованих магазинах;

94.20 Діяльність професійних спілок;

96.01 Прання та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів.

Для здійснення виробництва (пошиття спецодягу: робочого одягу, святкових костюмів та іншого. спеціального одягу оптом на замовлення від юридичних осіб) ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» орендує приміщення під швейний цех площею 100 кв.м. з адресою пр. С. Бандері, 5, м. Київ, згідно з договором оренди №07/07-2021 від 05 липня 2021 року, укладеним з ТОВ «Бізнес-Центр «ТИТУЛ».

Для здійснення виробничої діяльності ПОГ "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ" було придбано у ТОВ «СМ УКРАЇНА , ПП «СПЕЦТЕХПРОМ СІГ» , ТОВ «ФЕЯ СЕРВІС» , ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «ТІТУЛ» , ТОВ «СПАРК-ШВЕЙНЕ ОБЛАДНАННЯ таке обладнання:

P5-D-05CBx356 Машина типу інтерлок з плоскою платформою BRUCE (головка+основа та кришка) -1 шт,

SPR/MN 2035 Парогенератор Silter "super mini" proffesional 3.5LT-1 шт,

Візок для рулонів тканини РР-3(Колеса d 120 мм з гальмами, сірий каркас) -1 шт,

Оверлок MINERVA M7704JDI/SG7724E-3 шт,

Прямострочна машина МINERVA M5550JDE/SG8802E-3 шт,

Розмотувальник для рулонів тканини РРП-2 підлоговий, регульований, 2 рулони (Штанга 22мм, Ширина стола-1 шт,

С 200 - Консольний вакуумний прасувальний стіл-1 шт,

Спеціальна машина SHUNFA 20U-43-1 шт,

Стіл розкрійний РСДО-1,8 полегшений стільниця ДСП 16мм 3х1,8м-1 шт,

Полиця (ДСП Сіра, сірий каркас)-1 шт,

Стілець промисловий СТ-1 (сірий каркас, тканина, синя)-9 шт.

Згідно зі штатним розписом ПОГ "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ" має в штаті 7 робітників.

07 липня 2021 року розпорядженням Київської обласної державної адміністрації №416 «Про надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю» Підприємству Об`єднання громадян «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» наданий дозвіл на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю.

Для пошиття спеціального одягу ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» придбавало трикотажну тканину, фурнітуру, швейну фурнітуру:

у ТОВ «ВОРФОЛК ПРОГРЕС» по Договору поставки №1207 від 12 липня 2021 року та №20/08 від 20 серпня 2021 року,

у ТОВ «АРФАН» (43501771) по договору поставки №15-07 від 15 липня 2021 року (неплатника ПДВ),

у ПП "ТЕКСТИЛЬ ПРОД" () по договору №09/08 від 19 серпня 2021 року та №9/09-21 від 07 вересня 2021 року,

у ТОВ «ДЕВЕЛОПБУДШЛЯХ» () за договором №18/08 від 18 серпня 2021 року,

У ТОВ «ЕНТЕР КОНЕКТЕД» () за договором №03/09-21 від 03 вересня 2021 року .

Для нанесення вишивки на виготовлені костюми було залучено ТОВ «ГРАДАН ЛТД» ( 43501808) по договору № 27/07 від 27 липня 2021 року.

Продаж готової продукції відбувся за договором поставки №16/07/21 від 16 липня 2021 року укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Матрікс Продакши".

Взаємовідносини позивача з постачальниками сировини та покупцем готової продукції підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, рахунками на оплату, рахунками-фактурами, платіжними дорученнями.

29 квітня 2022 року позивачем був поданий уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 1 квартал 4 місяць 2022 року№J0217023, з додатком 3 «розрахунок суми бюджетного відшкодування» №J0200623, та додатком 4 «заява на повернення сум бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку системи електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника» №J0299823.

Відповідно до квитанції №2 уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійних помилок доставлено до ГУ ДПС у м. Києві (Оболонський р-н м. Києва) за реєстраційним номером №.

Згідно з додатком 3 «розрахунок суми бюджетного відшкодування» до відшкодування на поточний рахунок позивача, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», заявлено 2080814,00 гривень.

26 жовтня 2022 року відповідачем видано наказ №4750-п, яким призначена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року (уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок платника податків від 30.04.2022).

28 жовтня 2022 року відповідачем на податкову адресу позивача, а саме 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 5, засобами поштового зв`язку направлено лист №14212/І/26-15-07-04-02-08 «Про надання інформації» із повідомленням про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з 03.11.2022 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року, а також запит-пояснення щодо ведення діяльності від 28.10.2022 №1, станом на 03.11.2022 лист не вручений.

09 листопада 2022 року посадовцями Головного управління ДПС у м. Києві В.Громійчук та Л.Стрельчук складений акт №5429/26-15-07-04-02 «Про неможливість проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ПОГ «ДОПОМОЖИМО КОЖНОМУ».

16 листопада 2022 року посадовцями Головного управління ДПС у м. Києві В.Громійчук та Л.Стрельчук складено акт №38096/26-15-07-04-02/43899456 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства Об`єднання громадян «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року», за висновками якого порушені вимоги п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 абз. 21 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за січень 2022 року на суму 2080814,00 гривень та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за січень 2022 року на суму 592700 гривень.

Перевіркою встановлено, що Підприємство Об`єднання громадян «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» оформляло взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у податковому обліку вплинуло на визначення в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ і зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок платника податків за січень 2022 року від`ємного значення з ПДВ а саме: ПП «ТЕКСТИЛЬ ПРОД» (), ТОВ «ДЕВЕЛОПБУДШЛЯХ», (), ТОВ «ВОРФОЛК ПРОГРЕС» (), ТОВ «ЕНТЕР КОННЕКТЕД», ().

Відповідно до акту перевірки за даними, що міститься в ЄРПН, позивач податковий кредит за серпень, вересень, жовтень, листопад 2021 року сформовав за рахунок придбання трикотажної тканини і швейної фурнітури та документально оформлених податкових накладних, виписаних контрагентами постачальниками ПП «ТЕКСТИЛЬ ПРОД» (), ТОВ «ДЕВЕЛОПБУДШЛЯХ» (), ТОВ «ВОРФОЛК ПРОГРЕС» (), ТОВ «ЕНТЕР КОННЕКТЕД» ().

При проведені аналізу даних ЄРПН позивача встановлено, що придбаний товар в подальшому позивачем не реалізовано. До перевірки не надавалось документів, що підтверджують фактичне використання придбаних товарів (саме трикотажне полотно та швейна фурнітура) у господарській діяльності підприємства або списання зіпсованих товарів.

06 грудня 2022 року на підставі акту №38096/26-15-07-04-02/43899456 Головним управлінням ДПС у м. Києві були прийняті:

податкове повідомлення-рішення № 4 за формою "В 1" на суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 2080814 гривень та штраф у розмірі 520203,50 гривень;

податкове повідомлення-рішення №4 за формою «В4» яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 592700 гривень за січень 2022 року.

Податкові повідомлення-рішення були отримані довіреною особою позивача 06 грудня 2022 року.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (стаття 67 Конституції України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Підпунктом 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (пункт 78.6 статті 78 ПК України).

Відповідно до пункту 78.7 статті 78 ПК України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Приписами пункту 78.8 статті 78 ПК України передбачено, що порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (пункт 79.2 статті 79 ПК України).

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналіз положень пункту 42.5 статті 42 ПК України та пункту 79.2 статті 79 ПК України дозволяє дійти висновку, що реалізація права на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки контролюючим органом можлива за наявності факту вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Згідно з правовим висновком висловленим у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №810/249/15 встановлення порушення з боку контролюючого органу порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, результати якої зафіксовані в акті перевірки, у вигляді невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, що в сукупності з встановленням відсутності складу податкового правопорушення посилює правову позицію позивача.

З матеріалів справи вбачається, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення цієї перевірки в порядку статті 42 ПК України були вручені позивачу 03 листопада 2022 року і в цей же день, згідно з Актом перевірки, була розпочата документальна позапланова невиїзна перевірка.

Тому суд вважає, що позивач не був належним чином повідомлений про проведення перевірки після, а отже був позбавлений можливості прийняти участь у перевірці та надати первині, фінансово-господарські документи.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що відповідачем не було дотримано вимоги статей 42, 78, 79 ПК України щодо проведення перевірки.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні два взаємовиключних акти:

акт №5429/26-15-07-04-02 від 09 листопада 2022 року «Про неможливість проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ПОГ «ДОПОМОЖИМО КОЖНОМУ», та

акт №38096/26-15-07-04-02/43899456 від 16 листопада 2022 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства Об`єднання громадян «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року».

Як зазначено у пункті 86.1 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (пункт 86.10 ПК України).

У свою чергу, положеннями пункту 86.8 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

01 серпня 2018 року Верховний Суд у постанові по справі №821/1667/16 вказав, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення). Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду України у постанові від 27 січня 2015 року (справа №21-425а14), а також Верховного Суду у постановах від 06 лютого 2018 року (справа № 802/1241/17-а) та від 21 лютого 2018 року (справа № 821/371/17).

Нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 16 лютого 2016 року (справа №826/12651/14) та у постанові Верховного Суду від 17 березня 2018 року (справа №1570/7146/12).

Тобто, у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Оскільки, в матеріалах справи наявний акт №5429/26-15-07-04-02 від 09 листопада 2022 року «Про неможливість проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ПОГ «ДОПОМОЖИМО КОЖНОМУ» який ставить під сумнів не тільки висновки, а і сам факт проведення перевірки, результати якої оформлені актом №38096/26-15-07-04-02/43899456 від 16 листопада 2022 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства Об`єднання громадян «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року», суд доходить висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Щодо суті формування бюджетного відшкодування та реальності господарських операцій, то суд звертає увагу на таке.

ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» придбало тканину у ТОВ «ВОРФОЛК ПРОГРЕС» по Договору поставки №1207 від 12 липня 2021 р. (трикотажна тканина).

ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» придбало фурнітуру у неплатника ПДВ ТОВ «АРФАН» (43501771) по договору поставки № 15-07 від 15.07.2021

Щодо взаємовідносин позивача з постачальниками сировини та комплектуючих матеріалів - ПП "ТЕКСТИЛЬ ПРОД" (), ТОВ "ДЕВЕЛОПБУДШЛЯХ", (), ТОВ "ВОРФОЛК ПРОГРЕС" (), ТОВ "ЕНТЕР КОННЕКТЕД", () позивачем отримано ТМЦ від постачальників на загальну суму 12 103136,85 гривень без ПДВ про що відображено в бухгалтерському обліку та віднесено на рахунок 20 "Виробничі запаси"

ПОГ «ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ» придбало фурнітуру у неплатника ПДВ ТОВ «АРФАН» () по договору поставки № 15-07 від 15.07.2021

Додаткові послуги:

Для нанесення вишивки на виготовлені костюми було залучено ТОВ «ГРАДАН ЛТД» () по договору № 27/07 від 27.07.2021

Продаж готової продукції: щодо здійснення діяльності позивачем, як постачальником укладено договори:

- договір поставки № 16/07/21 від 16 липня 2021 року між підприємством Об`єднання Громадян «Допоможемо кожному» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Матрікс Продакш» - Покупець;

- Специфікація № 1 від 01.08.2021 року, специфікація № 2 від 01.09.2021 року, специфікація № 3 від 01.10.2021 року до договору поставки № 16/07/21 від 16 липня 2021 року;

- Видаткові накладні за Договором поставки № 16/07/21 від 16 липня 2021 року за серпень-жовтень 2021 року;

- рахунки-фактури та платіжні доручення за Договором поставки № 16/07/21 від 16 липня 2021 року.

Відповідно до первинних документів щодо реалізації виготовленої продукції позивачем покупцю було реалізовано

за серпень 2021 року товару на суму 3231 800 грн;

за вересень 2021 року - 5648 270, 32 грн;

за жовтень 2021 року - 2492 271, 60 грн;

Отже судом встановлено, що позивачем долучено до матеріалів справи первинні документи, на підставі яких сформовано податковий кредит, та котрі підтверджують фактичне виконання умов договорів укладених з контрагентами-постачальниками, які свідчать про фактичне отримання від контрагентів товарно-матеріальних цінностей та рух грошових коштів між позивачем і контрагентами, відображають зміст господарських операцій. Жодних дефектів форми та змісту первинних документів не виявлено та Відповідачем по справі про неповноту господарських операцій чи дефекти таких первинних документів не зазначено.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, підпункту «а» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198 ПК України «податковий кредит» сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас пункт 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Прикінцеві положення» ПК України передбачає, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість-продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов`язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев`ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Також, згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV «господарська операція» - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин 1 та 2 статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У контексті зі змістом наведеними норми ПК України та Закону №996-ХIV можна зробити висновок, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. При цьому, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з наведеними вище нормами ПК України.

Дана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, що була сформована ним у постановах від 19.03.2019 у справі № 826/9534/17, від 26.02.2019 у справі № 826/1536/18, від 11.12.2018 у справі № 804/6942/16 за наслідками проведення правового аналізу норм ПК України та Закону № 996-ХIV. Зокрема, Верховний Суд відзначив те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Крім того, підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), визначений у статті 200 ПК України.

Так, відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу,

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Враховуючи вищенаведені норми права суд вважає, що вищеописані господарські операції підтверджуються наданими до матеріалів справи первинними документами, які відображають їх повноту та реальність, підтверджують правильність формування податкового кредиту і бюджетного відшкодування, а тому спростовують висновки контролюючого органу про наявність порушень податкового законодавства, про які зазначено в акті перевірки від 16.11.2022 №38096/26-15-07-04-02/43899456.

На підставі викладеного податкові повідомлення-рішення від 06 грудня 2022 року за формою "В 4"№4 та за формою "В 1" №4 є протипрмавними і підлягають скасуванню.

Суд також звертає увагу, що за системного тлумачення норм Кодексу адміністративного судочинства та практики Верховного Суду, долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які не були надані та досліджені під час документальної перевірки є правом позивача на захист.

У постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 440/4443/18, від 27 квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 Верховний Суд виходив з того, що, суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зокрема, Верховний Суд зазначив у постанові від 07.12.2022 у справі №200/6156/20-а, що суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Подібна правова позиція викладена, 25 серпня 2022 року Верховним Судом у постанові по справі №826/15890/18, що суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Саме тому суд не міг обмежити право позивача на подання до суду доказів, які не були надані контролюючому орану під час проведення перевірки, та не враховувати їх при прийнятті рішення, у зв`язку із чим позиція відповідача з цього питання судом до уваги не береться.

Як вже було зазначено раніше, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків передбачений статтею 200 ПК України.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Вказані приписи статті 200 ПК України цілком узгоджуються з пунктами 6, 7, 12, Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26.

Отже, вимога позивача про зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних по заяві про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 2080814,00 гривень, як такої, що є узгодженою також підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Зважаючи на те, що рішення ухвалено на користь позивача, судовий збір, сплачений ним, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 134, 139, 143, 159, 241-246, 250, 251, 255, 261, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Підприємства Об`єднання громадян "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ" (місцезнаходження: вулиця Ювілейна, буд. 70, місто Краматорськ, Донецька область, 84323, , ел. пошта: ) до Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденко, б. 33/19, , ел. пошта: , тел. +8) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 за формою "В 1" на суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 2080814 (два мільйони вісімдесят тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 00 копійок та штраф у розмірі 520203 (п`ятсот двадцять тисяч двісті три) гривні 50 копійок, прийняте 06 грудня 2022 року Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 за формою «В4» щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 592700 (п`ятсот дев`яносто дві тисячі сімсот) гривень 00 копійок за січень 2022 року, прийняте 06 грудня 2022 року Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані по заяві Підприємства Об`єднання громадян "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ" про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 2080814 (два мільйони вісімдесят тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, як такої, що є узгодженою.

Стягнути на користь Підприємства Об`єднання громадян "ДОПОМОЖЕМО КОЖНОМУ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати по сплаті судового збору в сумі 39814 (тридцять дев`ять вісімсот чотирнадцять) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення складений 14 серпня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко