Справа № 600/282/24-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/282/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

13 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просила:

- визнати протиправним рішення № 40 від 15.12.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині не зарахованого їй стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати в страховий стаж періоди навчання та роботи згідно доданих документів, а саме: період навчання з 01.09.1986 по 22.06.1991 відповідно до диплому УВ № 259643 від 22.06.1991; період навчання з 25.10.1985 по 17.07.1986, згідно з дипломом НОМЕР_1 від 18.07.1986; період роботи з 18.10.1991 по 31.01.1998, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 03.01.1995.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачі протиправно відмовили в призначенні пенсії за віком. Позивач вказує на наявність в неї достатнього страхового стажу задля виходу на пенсію за віком.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 40 від 15.12.2023 року в частині незарахування фактичного страхового стажу в загальний страховий стаж. Вважає, що Відповідачем 2 було неправильно проведено підрахунок страхового стажу, оскільки за здійсненим позивачкою розрахунком страхового стажу, страховий стаж ОСОБА_1 становить: 28 років 08 місяців 09 днів. Вважає, що Відповідач 2 безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком та виніс протиправне та незаконне рішення, яке погіршує становище позивачки, як пенсіонера.

29 липня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. У поданому відзиві представник позивача заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та зазначає, що у відповідності до положень п. 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 31 липня 2024 року також подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . У поданому відзиві представник заявника просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року - без змін. Зазначає, що відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком, оскільки позивач не досяг пенсійного віку в розумінні ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

01 серпня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшло клопотання про доручення доказів, а саме додано докази направлення відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

08.12.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

За результатами розгляду заяви позивача, рішенням від 15.12.2023 № 40 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило позивачці у призначенні пенсії за віком, оскільки заявниця звернулась раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (08.08.2028), тому вирішено відмовити в розгляді заяви позивачки від 08.12.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом від 05.01.2024 №2400-1706-8/880 повідомило позивачку про прийняте рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15.12.2023 №40.

Вважаючи рішення протиправним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач під час розгляду справи по суті, не довів належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, водночас, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, довели належними засобами доказування правомірність своїх дій та рішень у спірних правовідносинах.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з п. 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років, починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV дозволяє діти висновку про те, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Так, згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак станом на 08.12.2023 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії) її вік складає 55 років та 4 місяці.

Таким чином, слідує, що в розумінні ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV, позивачка станом на 08.12.2023 року (дата звернення із заявою про призначення пенсії) не набула право на призначення пенсії за віком, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15.12.2023 року №40 про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України.

Водночас, щодо зарахування та/або відмови в зарахуванні періодів роботи позивачки до її страхового стажу, то колегія суддів не може надавати оцінку рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в цій частині, з огляду на те, що позивачем не дотримано п. 1.7 Порядку № 22-1 при зверненні до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії, а тому вимога про зарахування в страховий стаж періоди навчання та роботи згідно доданих документів, а саме: період навчання з 01.09.1986 по 22.06.1991 відповідно до диплому НОМЕР_4 від 22.06.1991; період навчання з 25.10.1985 по 17.07.1986, згідно з дипломом НОМЕР_1 від 18.07.1986; період роботи з 18.10.1991 по 31.01.1998, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 03.01.1995. А тому, в цій частині позовних вимог колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо безпідставності такого звернення, та відсутності підста для задоволення позовної вимоги, як передчасної.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року відповідає.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.