Справа № 990/228/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2024 року

м. Київ

справа №990/228/24

адміністративне провадження № П/990/228/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Рибачука А.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М., Стародуба О.П., Тацій Л.В.,

перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною та скасування постанови,-

УСТАНОВИВ:

12.07.2024 до Верховного Суду надіслано позовну заява ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною та скасування Постанови Верховної Ради України від 23.04.2024 № 3640-IX «Про звільнення з посад членів Рахункової палати» в частині звільнення її з посади члена Рахункової палати.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану позовну заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Рибачука А.І., суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Кравчука В.М., Тацій Л.В., про що складено протокол 15.07.2024.

Верховний Суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалою від 17.07.2024 залишив без руху цю позовну заяву та надав позивачці строк для усунення її недоліків шляхом надання до Верховного Суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску такого строку, документа про сплату судового збору на суму 1211,20 грн, власного письмового підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У зв`язку із перебуванням судді Бучик А.Ю. у відпустці, проведений повторний автоматизований розподіл справи №990/228/24, за наслідками якого для розгляду справи замість судді Бучик А.Ю. визначено суддю Стародуба О.П., про що складено протокол 12.08.2024.

В межах встановленого строку на усунення недоліку позовної заяви позивачка надіслала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено власне письмове підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, документ про сплату судового збору на суму 1211,20 грн, заяву про уточнення позовних вимог, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та копію наказу Рахункової палати від 24.04.2024 №170-к «Про виконання постанови Верховної Ради України».

В поданій до суду заяві про поновлення строку звернення до суду позивачка зазначає, що на її думку строк звернення до суду не пропущено, оскільки предметом оскарження є нормативно-правовий акт Верховної Ради України, (Постанова Верховної Ради України від 23.04.2024 № 3640-IX «Про звільнення з посад членів Рахункової палати» в частині звільнення її з посади члена Рахункової палати), а не правомірність самого звільнення позивачки та поновлення її на посаді, отже позовну заяву подано в межах встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Слід зазначити, що аналогічно первісній редакції позовної заяви, зі змісту її уточненої редакції видно, що вимоги позивачки є ідентичними з вимогами зазначеними у позовній заяві, позивачка не погоджується із прийнятою постановою Верховної Ради України від 23.04.2024 № 3640-IX «Про звільнення з посад членів Рахункової палати» в частині звільнення її з посади члена Рахункової палати.

З огляду на такі доводи колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою та другою статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною п`ятою статті 125 Конституції України з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів визначає КАС України, який також встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах, що вбачається з приписів статті 1 цього Кодексу.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено способи судового захисту, зокрема, зазначається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 у справі №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Стосовно доводів позивачки щодо того, що строк звернення до суду з цим позовом не пропущено, оскільки його необхідно обчислювати згідно із частиною другою статті 122 КАС України, колегія суддів оцінює їх критично, позаяк такі твердження ґрунтуються на суб`єктивному і помилковому розумінні позивачкою норм законодавства, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Предметом оскарження у цій справі в межах заявленого позову та з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог є постанова Верховної Ради України від 23.04.2024 № 3640-IX «Про звільнення з посад членів Рахункової палати» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади члена Рахункової палати.

Статтею 98 Конституції України встановлено, що контроль від імені Верховної Ради України за надходженням коштів до Державного бюджету України та їх використанням здійснює Рахункова палата.

Спеціальним законом, прийнятим на виконання статті 98 Конституції України (у редакції Закону від 21.02.2014 №742-VII) є Закон України від 02.07.2015 № 576-VIII «Про Рахункову палату» (далі - Закон №576-VIII), який визначає організацію, повноваження і порядок діяльності Рахункової палати.

Статтею 1 Закону № 576-VIII визначено статус Рахункової палати, відповідно до якого Рахункова палата є державним колегіальним органом, що від імені Верховної Ради України здійснює контроль за надходженням коштів до Державного бюджету України та їх використанням, підзвітний Верховній Раді України та регулярно її інформує про результати своєї роботи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів зазначає, що член Рахункової палати є особою, яка обіймає посаду в державному колегіальному органі - Рахунковій палаті, а тому його діяльність охоплюється наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України поняттям публічної служби, що свідчить про те, що спір у цій справі виник з приводу звільнення особи з публічної служби, а відтак для звернення до суду з цим позовом повинен застосовуватись зазначений у частині п`ятій статті 122 КАС України місячний строк.

Отже, заявлений позов стосується звільнення особи з публічної служби і строк звернення до суду з цим позовом становить один місяць з дня, коли позивачка дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів унаслідок прийняття відповідачем оспорюваного рішення.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що була обізнана з оскаржуваною постановою 23.04.2024 та 24.04.2024 отримала її копію і, як уже зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 17.07.2024, звернулася до Верховного Суду лише 12.07.2024, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Отже, з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, із заяви про усунення її недоліків та доданих до неї документів, не вбачається існування обставин об`єктивного і непереборного характеру, які унеможливили або значно утруднили можливість реалізації ОСОБА_1 права на судовий захист у строк, встановлений процесуальним законом для звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивачкою не наведено жодних підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, її заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду

Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачці.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя-доповідач А.І. Рибачук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Л.В. Тацій