Справа № 701/333/24
Суддя: Костенко А. І.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №701/838/22
Провадження №2-а/701/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Костенка А. І.
за участю секретаря -Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, поліцейського з РПП СПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Нападовського Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 07.03.2024 року позивач під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи № 701/225/24 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього дізнався, що 13.02.2024 року поліцейським з РПП СПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції ОСОБА_2 складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, забезпечене не в автоматичному режимі № 177099, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Вважає дану постанову протиправною, постановленою з порушенням норм КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, виходячи з того, що 13.02.2024 року о 16 год. 52 хв., він не керував транспортним засобом "Honda Dio", по вул. Благодатна, що в с. Вікторівка, Уманського району, Черкаської області. Так він дійсно в цей час знаходився на узбіччі за даною адресою із транспортним засобом "Honda Dio" коли до нього підійшов поліцейський з РПП СПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_2 . Однак позивачем останньому було повідомлено, що двигун його транспортного засобу вимкнений та що останнім він не керував, а котив додому через несправність, однак останній його пояснення проігнорував, заявивши позивачу, що оскільки він має ознаки алкогольного сп`яніння то це не має значення. Будь-якої постанови в тому числі оскаржуваної № 177099 від 13.02.2024 року працівник поліції в його присутності не складав, окрім того оскаржувана постанова протягом трьох днів не висилалась поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. При складанні оскаржуваної постанови, інспектором будь-якої підготовки до розгляду справи вчинено не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями інспектор грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. Всупереч вимогам ст. 77 КАС України, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, при зазначених в постанові серії БАБ № 177099 від 13.02.2024 року обставинах. У відповідача взагалі відсутні докази, якими би було зафіксовано керування позивачем 13.02.204 року о 16 год. 52 хв., транспортного засобу "Honda Dio", по вул. Благодатна, що в с. Вікторівка, Уманського району, Черкаської області, що і змусило представника позивача звернутись з даною позовною заявою до суду.

02.04.2024 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача вважає, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАБ № 177099 від 13.02.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, та ч. 6 ст. 121 КУпАп та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 13.02.2024 о 16:52 год., в с. Вікторівка водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом "Honda Dio" (без номерного знаку) при цьому не мав права керування транспортним засобом чим порушив п. 2.1 ПДР України та здійснював рух на транспортному засобі, який був не зареєстрований при обов`язковій його реєстрації, чим порушив вимоги п. 30.1 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 6 ст. 121 КУпАП. Так з наявних матеріалів справи, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 177099 від 13.02.2024, рапорту поліцейського з РПП СПД № 1 ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції ОСОБА_2 , відеозапису з нагрудної бодікамери вбачається, що під час патрулювання 13.02.2024 близько 16:52 год., в с. Вікторівка по вул. Благодатна працівники поліції виявили гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "Honda Dio" без номерного знаку. Після зупинки вищевказаного транспортного засобу працівники поліції через систему ІПНП встановили особу водія та факт того, що водій не мав посвідчення водія категорії А1. Також працівники поліції встановили, що транспортний засіб "Honda Dio" не зареєстровано у встановленому порядку. Мопед "Honda Dio", яким керував позивач, відноситься до транспортних засобів, для керування якими потрібно мати посвідчення водія категорії А1. Під час фіксації адміністративних правопорушень працівники поліції встановили у позивача ознаки алкогольного сп`яніння. Цього дня працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 495282 щодо порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06.03.2024 по справі № 701/225/24 встановлено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом "Honda Dio" без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим останнього визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції вбачається, що позивач сидів на вищевказаному транспортному засобі, а не котив його через несправність як зазначено в позовній заяві, що вказує на те, що позивач сам керував даним транспортним засобом. У ході розмови з поліцейським позивач жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом, а лиш хотів домовитися з працівниками поліції щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності. Таким чином, встановлені обставини в своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать про наявність в діянні ОСОБА_1 , ознак та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП. Постанова серії БАБ № 177099 від 13.02.2024 складена відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють дані відносини. Оскільки позивач відмовився отримувати копію постанови, вказна копія направлена рекомендованим листом вих. № 517/52/01 від 14.02.2024 та згідно копії чека Укрпошта трек номер № 922 відправлення вручено 27.02.2024. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 177099 від 13.02.2024 не відповідає вимога чинного законодавства, оскільки позивач керував транспортним засобом "Honda Dio" (без номерного знаку) при цьому не мав права керування транспортним засобом та здійснював рух на транспортному засобі, який був не зареєстрований при обов`язковій його реєстрації, чим скої адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 6 ст. 121 КУпАП, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень під час винисення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють дані відносини. Враховуючи викладене просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та заперечував проти їх задоволення з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, але згідно повідомлення останній відряджений у складі зведеного загону Національної поліції України, на невизначений термін для захисту національних кордонів України.

Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії БАБ № 177099 від 13.02.2024 року, винесеною поліцейським з РПП СПД № 1 ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Нападовським О.О., за ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 , було накладено штраф в розмірі 3400,00 грн.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 13.02.2024 о 16:52 год., в с. Вікторівка водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом "Honda Dio" (без номерного знаку) при цьому не мав права керування транспортним засобом чим порушив п. 2.1 ПДР України та здійснював рух на транспортному засобі, який був не зареєстрований при обов`язковій його реєстрації, чим порушив вимоги п. 30.1 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як визначено ст. 35 цього Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ, встановлюють «Правила дорожнього руху» (затв. постановою КМУ від 10.10.2001 р., № 1306 із змінами та доповненнями).

У силу положень ч. 5 ст. 14 Закону № 3353-ХІІ, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом п.п. 1.3, 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За визначенням ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У той же час, ст. 7 КУпАП передбачено те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами та посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено «обов`язок» посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Як вбачається зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини цієї особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, на підставі своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Слід зазначити про те, що положеннями КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, як один із можливих доказів по справі, не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем даних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Так, як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 13.02.2024 року серії БАБ № 177099 стало порушення позивачем вимог п. п. 2.1 а), 30.1 ПДР України, що в свою чергу є вчиненням ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Так, згідно з приписами п. 2.1 а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, згідно з приписами п. 30.1. ПДР України, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як передбачено ст. 40 Закону № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг та будівель автоматичну фото- і відеотехніку, використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Належність таких доказів слідує зі змісту ст. 251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними, оскільки вони відображені в спірній постанові, а зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач керував транспортним засобом "Honda Dio" не маючи права керування відповідної категорії та здійснював рух на транспортному засобі, який був не зареєстрований при обов`язковій його реєстрації.

У свою чергу, аналізуючи відеозапис з нагрудної бодікамери інспектора патрульної поліції можна зробити висновок, що інспектор поліції дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Більше того, жодних заперечень з боку ОСОБА_1 , стосовно порушення ним п. п. 2.1 а), 30.1 ПДР України (на момент винесення спірної постанови) зазначено не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з наданої представником відповідача постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що останній 13.02.2024 року о 16 год. 52 хв., був затриманий по вул. Благодатна, що в с. Вікторівка, Уманського району, Черкаської області за керування транспортним засобом "Honda Dio", без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, хитка хода) та відмови від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 28 червня 2024 року, постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 06.03.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп - залишено без змін.

Всі зауваження та доводи позивача, наведені ним у позовній заяві, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про намагання ним уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова була винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, обґрунтовано, тобто із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, а тому будь-які законні підстави для її скасування - відсутні.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст. ст. 9, 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст. 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Однак, при цьому варто звернути увагу ще й на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися лише на припущеннях та суб`єктивній думці останнього.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п. 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається те, що позивач порушив п. п. 2.1 а), 30.1 Правил, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

При винесенні постанови відповідач діяв в межах чинного законодавства, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідкам розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 8, 14-2, 121, 126, 245, 251, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 49, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, п.п. 1.3, 1.9, 2.1 а), 30.1 Правил дорожнього руху України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області (, юридична адреса: 18001, вул. Смілянська, 57, м. Черкаси), поліцейського з РПП СПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Нападовського Олександра Олександровича (жителя вул. Соборна, 75, м. Жашків Уманського району Черкаської області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Костенко