Справа № 520/12289/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 серпня 2024 року № 520/12289/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загіну (Військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність повноважних службових осіб НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України, код за ЄДРПОУ НОМЕР_6 , щодо не проведення нарахувань ОСОБА_1 , головному сержанту прикордонної комендатури швидкого реагування, санітарному інструктору 1 відділу прикордонної служби НОМЕР_7 прикордонної застави НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України, грошового забезпечення за період з 08.10.23р. по 16.10.23р. (тобто за 9 діб) із розрахунку 100 000 грн. на місяць;

-зобов`язати повноважних службових осіб НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України, код за ЄДРПОУ НОМЕР_6 , переглянути наказ №627-ОС від 07.11.2023 року Про виплату додаткової винагороди за вересень, жовтень 2023 року із додатками та прийняти рішення щодо нарахування ОСОБА_1 належного грошового забезпечення за період з 08.10.23р. по 16.10.23р. з урахуванням висновків Харківського окружного адміністративного суду за результатами розгляду зазначеної позовної заяви.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Суддя ОСОБА_3 з 19.06.2024 по 21.06.2024 та з 04.07.2024 по 05.07.2024 перебувала у відрядженні, з 08.07.2024 по 09.08.2024 перебувала у щорічній відпустці.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що після початку повномасштабної військової агресії України 24 лютого 2022 року з боку російської федерації позивача мобілізовано 07 листопада 2022 року органами ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент розгляду справи позивач проходить військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України.

25.01.2023 року наказом №34-ос НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 призначено на посаду головного сержанту прикордонної комендатури швидкого реагування, санітарним інструктором 1 відділу прикордонної служби НОМЕР_7 прикордонної застави НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України.

Позивач вказує, що у листопаді 2023 року за період з 01.10.2023 по 31.10.2023 ним було отримано грошове забезпечення за жовтень 2023 року у сумі 70 967,74 грн. не дивлячись на те, що протягом вказаного періоду разом із своїм побратимом головним сержантом прикордонної комендатури швидкого реагування, снайпером 1 відділу прикордонної служби НОМЕР_7 прикордонної застави НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 перебував в районі ведення воєнних (бойових) дій, пліч о пліч виконував бойові накази та розпорядження своїх командирів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Позивач через додаток «WhatsАрр» звернувся до працівника фінансового відділу військової частини № НОМЕР_3 та отримав інформацію про те, що за жовтень 2023 року нараховано грошове забезпечення за період з 01.10.23р. по 07.10.23р. та з 17.10.23р. по 31.10.23р. з розрахунку 100 тис. грн. на місяць.

При цьому за період з 08.10.23р. по 16.10.23р. (тобто за 9 діб) грошове забезпечення не нараховувалось та не було виплачене.

З метою з`ясування вказаних обставин позивач звертався до начальника НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України із запитами про надання інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 16.11.2023 року за№001/П/11-2023 та від 12.01.2024року за№012/П/01-2024.

20.02.2024 року на вказані запити нарочно отримав листа від 24.01.2024 року за №09/ЗПІ-4-6 із додатками, в якому вказано, що згідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України №627-ОС від 07.11.2023 року позивачу було нараховано та виплачене грошове забезпечення за жовтень 2023 року з розрахунку:

- за період з 01.10.2023 по 07.10.2023 та з 17.10.23 по 31.10.23 із розрахунку 100 000 грн. на місяць (додаток 3 до наказу №627-ОС від 07.11.2023) з примітками у вигляді рапорту від 02.11.23 №2.5/31929, довідки від 02.11.23 №2.5/32022.

При цьому за період з 08.10.23р. по 16.10.23р. (тобто за 9 діб) грошове забезпечення не нараховувалось та не було виплачене.

Позивач вважає протиправною бездіяльність повноважних службових осіб НОМЕР_2 прикордонного загону військової частини № НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України, щодо не нарахування грошового забезпечення за період з 08,10.23р. по 16.10.23р. (тобто за 8 діб) із розрахунку 100 000 грн. на місяць, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Приписами ст. 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Відповідно до ст. З Закону України Про Збройні Сили України та п. 1 Положення про Міністерство Оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Крім того, наведеною статтею Закону України Про Збройні Сили України передбачено, що до структури Збройних Сил України, зокрема входять з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації.

До того ж, необхідно враховувати те, що Збройні Сили України знаходяться у підпорядкуванні Міністерства оборони України, яке є уповноваженим державою органом центральної виконавчої влади, що виконує відповідні функції у спірних відносинах.

Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення).

Як було вказано вище, Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, які є юридичними особами та мають право на представництво в юрисдикційних органах та суді.

У відповідності до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (із змінами) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях, або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Також, пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання акту Кабінету Міністрів України Міністерством внутрішніх справ України, в підпорядкування якого входить Державна прикордонна служба України, видано Наказ Міністерства внутрішніх справ України № 726 «Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»» від 01.09.2023 року (далі наказ №726) (застосовується з 01.06.2023 року по теперішній час).

За приписами пункту 1 та 9 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого ПКМУ 16.10.2014 р. № 533 Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади та в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Пунктом 2 підпункту 1 абзацу 1 Наказу № 726 у розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Пунктом 3 Наказу № 726 встановлено, до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:

на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;

з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;

з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів ( у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно- розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій із умовах безпосереднього зіткнення з противником;

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.

Відповідно до пункту 8 Наказу № 726 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно- вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно - підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Наказом № 726 наведено вичерпний перелік заходів, за умови виконання яких військовослужбовці набувають права на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі, позивач в заходах, що визначені пунктом 3 Наказу №726.

Як підтверджено матеріалами справи, з 08.10.2023 по 16.10.2023 року Позивач не приймав участь, зокрема не виконував бойових (спеціальних) завдань лінії бойового зіткнення, з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником. У зв`язку з чим, підстав для підготовки наказу про нарахування винагороди в збільшеному розмірі за цей період також немає.

Позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розумінні пункту 1 Постанови № 168, а також виданих на його реалізацію Наказу МВС №726.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. З цього приводу прошу звернути увагу на те, що позивач не наводить в яких саме бойових діях він брав безпосередню участь.

На противагу цьому, наведеним вище обґрунтуванням спростовується твердження про наявність підстав для здійснення нарахування додаткової винагороди в збільшеному розмірі.

Також встановлено, що жодне з зазначених позивачем завдань не відповідає заходам передбаченим Наказом МВС №726, при виконанні яких, додаткова грошова винагорода збільшується до 100 000 грн.

Суд вказує, що на момент розгляду справи не визнавались незаконними або такими, що не відповідають Конституції України, ані пункт 2-1 постанови від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ані наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України, № 628 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», ні Наказ МВС №726, що свідчить про те, що вони законні та мають визначену нормативно-правову силу, зокрема, вказані накази підлягали обов`язковому врахуванню суб`єктами владних повноважень Державної прикордонної служби України, Міністерством внутрішніх справ України, у тому числі і НОМЕР_2 прикордонним загоном під час нарахування позивачу додаткової винагороди.

Відповідно до абз. 25 частини 1 статті 1 Законом України «Про оборону» під 06.12.1991 року № 1932-ХІІ, «..бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння)..».

За приписами пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про національну безпеку України» від 21.06.2018 №2469-УІІІ, «..національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз..».

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII, визначено, що «..Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень..».

Отже, несення військової служби під час дії режиму воєнного стану військовослужбовцем є заходами, пов`язаними із забезпеченням бойової готовності військової частини.

Таким чином, суд робить висновок, що якщо в період з 08.10.2023 по 16.10.2023 позивач не виконував заходів визначених пунктом 2 Наказу МВС №726, не виконував бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення, під вогневим ураженням, тому підстави для підготовки наказу про нарахування винагороди позивачу у збільшеному розмірі (до 100 000 грн.) за період з 08.10.2023 року по 16.10.2023 року відсутні.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.