Справа № 160/10755/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Транс Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -
25.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Транс Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.03.2024 року №040185 на суму 17 000,00 грн.
29.04.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позовну заяву Приватного підприємства «Транс Логістик» залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду уточнену позовну заяву, яка буде відповідати вимогам статті 160 КАС України в частині визначення назви та адреси відповідача, які відповідатимуть коду ЄДРПОУ Державної служби України з безпеки на транспорті згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (для суду та для сторін, що будуть брати у участь у справі).
07.05.2024 року Приватне підприємство «Транс Логістик» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із уточненою позовною заявою, поданою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.03.2024 року №040185 на суму 17 000,00 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що станом на момент перевірки у водія був наявний електронний бланк підтвердження діяльності, який був підписаний його електронним цифровим підписом та електронним цифровим підписом начальника служби експлуатації автомобілів позивача. В свою чергу позивач наголошує, що інспектор відповідача відмовився оглядати електронний бланк підтвердження діяльності водія, у зв`язку з тим, що така форма документа не передбачена внутрішніми документами та має бути роздрукована на папері. Позивач наголошує, що діючим законодавством не заборонено заповнювати бланк підтвердження діяльності в електронній формі. Крім цього позивач наголошує, що транспортний засіб позивача був обладнаний цифровим тахографом, однак співробітник відповідача не перевірив вказаний тахограф, посилаючись на відсутність світла в транспортному засобі (лабораторії) відповідача. Підсумовуючи позивач зауважив, що в нього були наявні всі необхідні документи, передбачені законом. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
10.05.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
11.06.2024 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що з бланку підтвердження, наданого позивачем разом з позовною заявою, не можливо встановити особу водія, оскільки некоректно зазначена дата народження водія, та не можливо встановити повноваження підписанта такого бланку від імені позивача. Крім цього відповідач зауважив, що дані з електронного бланку підтвердження діяльності не співпадають із поясненнями водія, які він надавав під час перевірки. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
20.06.2024 року Приватне підприємство «Транс Логістик» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив, в якій позивач підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві.
20.06.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано у Державної служби України з безпеки на транспорті відеозапис рейдової перевірки Приватного підприємства «Транс Логістик», результатом якого було складення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.03.2024 року №040185, із накладенням кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
04.07.2024 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із запереченням на відповідь на відзив, в яких відповідач підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
04.07.2024 року Державна служба України з безпеки на транспорті повторно звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що з бланку підтвердження, наданого позивачем разом з позовною заявою, не можливо встановити особу водія, оскільки некоректно зазначена дата народження водія, та не можливо встановити повноваження підписанта такого бланку від імені позивача. Крім цього відповідач зауважив, що дані з електронного бланку підтвердження діяльності не співпадають із поясненнями водія, які він надавав під час перевірки. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
09.07.2024 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про продовження строку для подання витребуваних доказів.
09.07.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду Заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про продовження строку для подання витребуваних доказів задоволено.
Продовжено Державній службі України з безпеки на транспорті строк для подання витребуваних судом доказів на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали суду.
Відповідачем отримано копію ухвали суду від 09.07.2024 року 10.07.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Станом на 08.08.2024 року відповідачем не подано до суду витребувані судом докази та не повідомлено про неможливість подати такі докази.
Відповідно до ч.9 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
08.02.2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Тернопільській області складено акт №024694 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність наступних документів: тахокарти з 01.02.2024 року по 04.02.2024 року та бланк підтвердження діяльності водія за період з 01.02.2024 року по 04.02.2024 року.
27.03.2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №040185, якою застосовано до Приватного підприємства «Транс Логістик» штраф у розмірі 17 000,00 грн., передбачений абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Непогоджуючись із прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) автомобільний перевізник повинен, зокрема:
- виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи для регулярних пасажирських перевезень:
- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;
- для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
Як встановлено судом, відповідачем під час перевірки позивача встановлено порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність наступних документів: тахокарти з 01.02.2024 року по 04.02.2024 року та бланк підтвердження діяльності водія за період з 01.02.2024 року по 04.02.2024 року.
Як зазначає позивач та не зспростовується відповідачем, транспортний засіб позивача був обладнаний цифровим тахографом, проте при перевірці інформація з вказаного тахографу співробітниками Укртрансбезпеки не зчитувалась.
При цьому позивачем в якості додатків до позовної заяви надано роздруківки з цифрового тахографу за спірний період, а саме: з 01.02.2024 року по 04.02.2024 року.
Крім цього суд звертає увагу, що відповідач у відзиві на позовну заяву не наводить заперечень щодо вказаних доказів.
Таким чином враховуючи обладнання транспортного засобу позивача цифровим тахографом та наявність роздруківки з цифрового тахографу за спірний період, а саме: з 01.02.2024 року по 04.02.2024 року, суд доходить висновку, що відповідачем при перевірці зроблено помилковий висновок про відсутність у позивача вказаного документу.
Щодо відсутності у позивача під час перевірки бланку підтвердження діяльності водія за період з 01.02.2024 року по 04.02.2024 року, суд зазначає наступне.
Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, вказаний документ при перевірці позивача був наявний, проте в електронному вигляді.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Електронний документ не може бути застосовано як оригінал:
1) свідоцтва про право на спадщину;
2) документа, який відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів електронних документів;
3) в інших випадках, передбачених законом.
Суд звертає увагу, що частина 2 статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» не встановлює обов`язку перевізника зберігати документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, виключно в паперовій формі.
В свою чергу відповідачем у спірній постанові встановлено порушення саме відсутність у перевізника бланку підтвердження діяльності водія за спірний період.
При цьому позивачем в якості додатків до позовної заяви надано вказаний бланк підтвердження діяльності водія, який відтворено у паперовій формі. В свою чергу з вказаного документу вбачається, що він також може бути відтворено в електронному вигляді.
Крім цього суд звертає увагу, що доводи відповідача, наведені у відзиву на позовну заяву, про наявність неточної інформації у вказаному документі, нівелюються встановленим порушенням у спірній постанові.
Суд повторно зауважує, що позивача було притягнуто до відповідальності за відсутність даного документа, а не за внесення недостовірних або неточних відомостей у вказаний документ.
Таким чином суд доходить висновку про безпідставність висновків відповідача про відсутність у позивача вказаного документу.
Крім цього суд акцентує увагу, що відповідачем не було подано до суду відеозапис рейдової перевірки позивача, який випробовувався судом, на спростування доводів позивача.
Враховуючи відсутність інших встановлених порушень спірною постановою, а порушення, наведені у вказаній постанові не віднайшли свого відображення в матеріалах справи, суд доходить висновку про необхідність визнання оскаржуваної постанови протиправною та про її скасування.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Приватного підприємства «Транс Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. підлягає стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.03.2024 року №040185 на суму 17 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський