Справа № 440/967/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 р.Справа № 440/967/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на окрему ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2024, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, року по справі № 440/967/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання дій протиправними та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови в призначенні та виплати одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності;

- скасувати висновок від 14.12.2020 про призначення одноразової грошової допомоги щодо відсутності підстав для виплати такої допомоги;

- зобов`язати повторно, з урахуванням п. 4, розглянути заяву (рапорт) від 21.09.2020 про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі №440/967/21 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21, яка набрала законної сили 15.09.2021, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі №440/967/21 скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо відмови в призначенні та виплати одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності. Скасовано висновок від 14.12.2020 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю підстав для виплати такої допомоги. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно, з урахуванням пункту 4, розглянути заяву (рапорт) від 21.09.2020 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, з урахуванням висновків суду.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області підполковником поліції А. Родигіним 18.10.2021 затверджено висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 та з урахуванням висновків суду.

Не погодившись із висновком начальника ГУНП в Полтавській області від 18.10.2021 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскаржив його у судовому порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 №440/15672/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.10.2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області затвердити висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського, на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 та з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023 у справі №440/15672/21 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задоволено. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 у справі №440/15672/21 скасовано. Прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, скасовуючи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 у справі №440/15672/21, Другий апеляційний адміністративний суд, зокрема, виходив з того, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 порушені його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача - тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не подавати новий адміністративний позов.

29.05.2023 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/967/21 про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію", розглянути заяву (рапорт) від 21.09.2020 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, з урахуванням висновків суду.

01.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання дій протиправними та скасування висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, вчинених та прийнятих суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21, в якій просив:

- визнати протиправними дії ГУНП в Полтавській області щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності ОСОБА_1 ;

- скасувати, як незаконний, висновок ГУНП в Полтавській області від 18.10.2021 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яким встановлено відсутність підстав для виплати такої допомоги;

- зобов`язати ГУНП в Полтавській області з урахуванням висновків суду в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 та пункту 4 затвердити висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності.

26.02.2024 року Полтавським окружним адміністративним судом винесено окрему ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, вчинених та прийнятих суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №440/967/21 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.10.2021 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яким встановлено відсутність підстав для виплати такої допомоги.

У задоволенні решти заяви відмовлено.

Копію окремої ухвали направлено до Головного управління Національної поліції в Полтавській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №440/967/21.

Про результати виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року у справі №440/967/21 повідомити Полтавський окружний адміністративний суд протягом 30 днів після отримання окремої ухвали.

Не погодившись з окремою ухвалою в частині її задоволення Головне управління Національної поліції в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просило її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що до заяви від 21.09.2020 ОСОБА_1 долучив копію виписки з акту огляду МСЕК, в якій причиною встановлення йому інвалідності вказано : "травма пов`язана з виконанням службових обов`язків", проте п. 4 ч. 1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомоги призначається та виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення, травми або каліцтва, пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 зобов`язано ГУНП в Полтавській області повторно з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію" розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.09.2020. Також колегія суддів акцентувала увагу на тому, що свідоцтвом про хворобу №147/С підтверджено, що травма, так пов`язана з виконанням службових обов`язків. При повторному розгляді заяви ОСОБА_1 відповідачем у повній мірі враховано висновки суду, та враховано, що визначення поліцейському інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є підставою для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію" , а не за п. 4 вказаної статті. Так, для визначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 у наданих ним документах повинно бути зазначено, що причиною інвалідності є захворювання або поранення, пов`язані з проходженням служби, а не травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, бо це різні підстави для призначення допомоги і, відповідно, розміри такої допомоги. Ураховуючи вимоги зазначеної норми та беручи до уваги висновки суду, ГУНП в Полтавській області прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію", оскільки документи, які подані позивачем, підпадають саме під пункт 3 ч. 1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію". Таким чином, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 виконана відповідачем у повному обсязі, з урахуванням висновків суду.

Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши окрему ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно, з урахуванням пункту 4, розглянути заяву (рапорт) від 21.09.2020 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, з урахуванням висновків суду, виконана ГУНП в Полтавській області неналежно та без урахування наведених у ній висновків суду.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина 2).

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Зі змісту наведених положень закону убачається, що окрема ухвала суду - це процесуальний засіб судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).

Судовим розглядом встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21, яка набрала законної сили 15.09.2021, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі №440/967/21 скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо відмови в призначенні та виплати одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності. Скасовано висновок від 14.12.2020 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю підстав для виплати такої допомоги. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно, з урахуванням пункту 4, розглянути заяву (рапорт) від 21.09.2020 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, з урахуванням висновків суду.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив того, у разі настання нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обов`язків під час проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах, то такий нещасний випадок вважається таким, що "трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків".

Позивачу встановлена II група інвалідності з 01.09.2020 відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААВ №095130 від 21.09.2020, із зазначенням причини інвалідності "травма пов`язана з виконанням службових обов`язків".

Позивача звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу), 30 червня 2020 року.

Акт розслідування нещасного випадку, що стався 24.01.2002 об 11 год. 00 хв. (форма Н-5*) та акт №2 про нещасний випадок від 05.04.2017 (форма Н-1*), яким встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався при виконанні службових обов`язків, відповідачем у судовому порядку не оскаржувався та є чинним.

Таким чином, інформація, що міститься у вказаних актах є достовірною та встановлені в них обставини підтвердженні відповідними документами, а саме: довідкою МСЕК серія 12 ААВ №095130, свідоцтвом про хворобу №147/С, випискою з акта МСЕК до довідки серії 12 ААВ.

З акту розслідування нещасного випадку від 05.04.2017, що стався 24.01.2002 об 11 год. 00 хв. (форма Н-5*) встановлено, що 24 січня 2002 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора групи комплектування відділу по роботі з особовим складом Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи в приміщенні спортивної зали Кременчуцького МУ, на зайняттях з фізичної підготовки, під час гри у волейбол, отримав від когось з гравців удар в область лівого коліна, після чого на деякий час втратив свідомість, на лікарняному перебував до 28.02.2002 з діагнозом "розрив зв`язок лівого колінного суглобу" (а.с. 22-23).

Прямий причинно-наслідковий зв`язок між порушенням службової дисципліни та наявністю травми або поранення (нещасного випадку), за висновками суду апеляційної інстанції, відповідачем не встановлений.

Також, у акті розслідування нещасного випадку, що стався 24.01.2002 об 11 год. 00 хв. (форма Н-5*) зазначено, що недоліків щодо організації в підрозділі охорони праці, дотримання службової і трудової дисципліни, неналежного виконання працівниками функціональних обов`язків не встановлено.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №147/С, виданого медичною (військово-лікарською) комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", травма, Так пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Тобто, зобов`язуючи Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно, з урахуванням пункту 4, розглянути заяву (рапорт) від 21.09.2020 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, з урахуванням висновків суду, Другий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що інвалідність позивача пов`язана із виконанням ним службових обов`язків, що за приписами статті 97 Закону України №580-VIII, є підставою для виплати позивачу такої допомоги.

Проте, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області підполковником поліції А. Родигіним 18.10.2021 затверджено висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4.

Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, врахування суб`єктом владних повноважень правової оцінки спірного питання, наданої судом у рішенні за результатами розгляду адміністративної справи, є обов`язком такого суб`єкта в силу наведених вище вимог процесуального закону.

Проте, відповідач всупереч висновків суду, які викладені в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21, прийняв рішення, яким відмовив у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4.

Відповідно до вимог ст. 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Відтак, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

За такого правового регулювання та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, виконуючи постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №440/967/21 в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно, з урахуванням пункту 4, розглянути заяву (рапорт) від 21.09.2020 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, з урахуванням висновків суду, ГУНП в Полтавській області діяло не в порядку, не на підставі та не у спосіб, що визначені Законами України, та неправомірно 18.10.2021 затвердило висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення норм чинного законодавства та не враховано висновки, викладені в судовому рішенні, яке набуло законної сили, колегія суддів приходить до висновку, що окрема ухвала суду першої інстанції, прийнята в порядку статті 249, 383 КАС України відповідає нормам матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Окрему хвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 по справі № 440/967/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді Л.В. Мельнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 12.08.2024 року