Справа № 404/11261/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 404/11261/23

провадження № 2-іс/340/10/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з цим позовом, у якому просить: 1) визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації ОСОБА_2 , як особи без громадянства; 2) вирішити питання про звільнення від військової служби солдата навідника НОМЕР_1 окремої десантно-штурмової бригади, 1 батальйону, інженерно саперного взводу ОСОБА_2 ..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що являється особою без громадянства та 14.08.2023 був незаконно призваний на військову службу відповідачем, оскільки свою згоду на проходження такої служби не надавав, контракт з ним укладено не було.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2024 дану справу було передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду за предметною підсудністю.

Ухвалою від 05.03.2024 було відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, зобов`язано відповідача в 15-денний строк з дня вручення ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, копія якого разом з доданими до нього документами повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач вимоги ухвали не виконав, відзив у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є особою без громадянства, з 15.09.2016 документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_2 (а.с.8-9).

Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.08.2023 № 541 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", на виконання Указу Президента України від 01.05.2023 № 255/2023 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" та відповідно до Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" позивача призвано та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_3 (а.с.61-62).

Позивач, не погоджуючись з такими діями ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов таких висновків.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно до статті 1 цього Закону особа без громадянства - особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону; посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Разом з тим, статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

При цьому, статтею 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закону № 2232-XII в редакції, чинній на день видання наказу про призов позивача на військову службу по мобілізації) військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

У випадках, передбачених законом, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, можуть у добровільному порядку (за контрактом) проходити військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Відповідно до частини 1 статті 21-1 Закону № 2232-XII іноземці та особи без громадянства можуть бути прийняті на військову службу до Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України за контрактом на посади рядового, сержантського і старшинського складу.

Частина 3 статті 21-1 Закону № 2232-XII вказує, що для прийняття на військову службу іноземці та особи без громадянства звертаються до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем їх проживання або безпосередньо до військової частини, в якій вони мають бажання проходити службу за контрактом.

Згідно до частини 1, 2, 3 статті 21-2 Закону № 2232-XII у контракті про проходження військової служби іноземців та осіб без громадянства встановлюється випробування строком два місяці.

Для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, встановлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні: для осіб рядового складу - 3 роки; для осіб сержантського і старшинського складу - від 3 до 5 років.

Під час дії особливого періоду військовослужбовцям із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом, гарантується можливість припинення (розірвання) контракту за власним бажанням.

Указом Президента України від 10.06.2016 №248/2016 затверджено Положення про проходження військової служби у Збройних Силах України іноземцями та особами без громадянства, яке визначає порядок проходження іноземцями та особами без громадянства (далі - іноземці) військової служби у Збройних Силах України (пункт 1 Положення).

Пунктом 2 Положенням передбачено те, що іноземці, які на законних підставах перебувають на території України, можуть бути прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України (далі - військова служба) у добровільному порядку.

У добровільному порядку іноземці проходять: військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.

З іноземцями, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження іноземцями чи особами без громадянства відповідного виду військової служби у Збройних Силах України згідно з додатком (далі - контракт про проходження військової служби).

Контракт про проходження військової служби - це письмова угода, що укладається між іноземцем і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Відповідно до пункту 9 Положення, початок, призупинення і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, граничний вік перебування на ній визначаються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Порядок обліку військовослужбовців, форми і призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення визначаються Міністерством оборони України (пункт 12 Положення).

Як встановлено, позивач є особою без громадянства та на законних підставах постійно проживає в Україні. Отже, на нього не поширюється військовий обов`язок, передбачений статтею 65 Конституції України, і він не належить до категорії військовозобов`язаних чи резервістів у розумінні Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Також встановлено, що на момент оголошення мобілізації (24.02.2022 року) позивач не проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, не міг бути зарахованим (перебувати) у військовому оперативному резерві, тож не підлягав призову за мобілізацією або за призовом із числа резервістів в особливий період (а.с.11-21).

Водночас, позивач міг бути прийнятий на військову службу добровільно, лише шляхом укладення строкового контракту про проходження іноземцями та особами без громадянства військової служби у Збройних Силах України в порядку, передбаченому Положенням, яке затверджене Указом Президента України від 10.06.2016 № 248/2016.

Однак, як вбачається з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.08.2023 року № 541 позивач з 15.08.2023 призваний та направлений для проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 , як такий, що призваний на військову службу під час проведення загальної мобілізації (а.с.61-62, 63).

Доказів того, що позивач виявив бажання проходити військову службу в Збройних Силах України за контрактом і уклав контракт, який би міг бути підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування іноземця до списків особового складу Збройних Сил України та призначення його на відповідну посаду чи продовження військової служби, судом не здобуто.

Разом з тим, відсутність контракту позбавляє позивача права скористатися гарантованою йому частиною 3 статті 21-2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у редакції Закону України від 14.04.2022 № 2197-IX) можливістю припинення (розірвання) контракту під час дії особливого періоду та звільнення з військової служби за власним бажанням за підпунктом "ґ" пункту 3 частини 5 статті 26 цього Закону.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.08.2023 № 541, відповідно до якого позивач був призваним та направлений для проходження військової служби під час мобілізації, та який не є громадянином України і не укладав відповідний контракт про проходження військової служби, виданий відповідачем всупереч нормам чинного законодавства України, які регулюють особливості прийняття іноземців та осіб без громадянства на військову службу до Збройних Сил України.

Згідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до суду та способи судового захисту.

Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1, 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.08.2023 № 541 в частині, яка стосується позивача.

Що стосується позовної вимоги про вирішення питання звільнення позивача з військової служби, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки може бути вирішена судом за відповідним позовом до військової частини, де позивач проходить військову службу.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 291, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову та направлення ОСОБА_2 для проходження військової служби під час мобілізації.

Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.08.2023 року № 541 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації", в частині призову та направлення ОСОБА_2 для проходження військової служби під час мобілізації.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО