Справа № 522/13019/24
Суддя: Чорнуха Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/196/24
УХВАЛА

12 серпня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Сігаєва Павла Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Сігаєва Павла Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови, у якому він просив визнати дії інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Сігаєва П.О. протиправними та скасувати постанову серії ОДП 0006111 від 17.07.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 в розмірі 400 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", заява № 28249/95).

Стаття 171 КАС України регламентує дії суду перед вирішенням питання щодо відкриття провадження, зокрема відповідно до п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що поданий позов не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Позивачем заявлено вимогу про визнання дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Сігаєва П.О. протиправними та скасування постанови серії ОДП 0006111 від 17.07.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 в розмірі 400 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 152-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 5 статті 161 КАС України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, несплату судового збору позивач обгрунтовує положеннями ст. 288 КУпАП України, відповідно до якої особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закону № 3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частина 2 статті 3 та стаття 5 Закону № 3674-VІ, яка визначає об`єктів справляння та пільги щодо сплати судового збору, не передбачає жодних підстав звільнення особи від сплати судового збору за подачу адміністративного позову про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В цих випадках слід керуватися правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, зокрема постановою від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, у якій визначається, що аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI. Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов

про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон № 3674-VI не передбачає.

Підстав для звільнення позивача від сплати судового збору судом не встаовлено.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року становить 3028, 00 грн.

Отже, в порушення ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Недолікви позовної заяив мають бути усунуті таким способом:

позивач має сплатити судовий збір у розмірі 605,60 гривень та надати суду докази сплати судового збору,

або надати суду належні документи, які підтверджують наявність підстав, визначених Законом України "Про судовий збір", для звільнення позивача від сплати судового збору.

Сплату судового збору необхідно здійснити за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0015758

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 ______(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер

паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Приморський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

Згідно вимог ст.169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

ОСОБА_3 заявлено вимоги щодо скасування постанови, складеної щодо ОСОБА_4 . При цьому позивач не зазначає у позовній заяві підстав, передбачених чинним законодавстом, для оскарження ним постанови, складеної щодо

іншої особи. За таких обставин, у суду відсутня можливість встановити чи є позивач належним. Суд роз`яснює позивачу право подати докази того, що він є належним позивачем у справі або заявити клопотання про заміну первинного позивача належним у порядку, передбаченому ст. 48 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160,161, 169, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, інспектора з паркування Сігаєва Павла Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови - залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення недоліків строк - десять днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Юлія ЧОРНУХА