Справа № 453/1044/24
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 серпня 2024 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони у справі:

позивачка ОСОБА_1 ;

відповідач Державна екологічна інспекція у Львівській області;

зміст позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення;

розглянувши дану адміністративну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) її сторін, за відсутності усіх учасників, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Позивачка ОСОБА_1 з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 286 КАС України, а саме 26.06.2023 року, скориставшись канцелярією, подала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4340, у котрій просить поновити їй строк на звернення до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 83-02, винесеної відносно неї 12.02.2024 року головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Салом В.М. за ст. 82 КУпАП, котрою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді сплати штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також просить скасувати вказану постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ст. 82 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова в порядку, визначеному законом, позивачкою ОСОБА_1 не отримувалася, про її зміст стало відомо під час спілкування з посадовими особами відповідача Державної екологічної інспекції у Львівській області. Позивачка ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що повинна бути скасована судом. Так, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. З оскаржуваної постанови вбачається, що позивачка ОСОБА_1 : вчинила правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 32, 33 Закону України «Про відходи», тим, що здійснила порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення із власного житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Проте, на переконання позивачки ОСОБА_1 , вказане формулювання не може бути належним описом обставин, установлених при розгляді справи, оскільки воно не містить фактичних даних, які встановлені посадовою особою, та не дозволяє з?ясувати, що саме ставиться в вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. З оскаржуваної постанови не зрозуміло, які саме дії позивачки ОСОБА_1 стали підставою для винесення оскаржуваної постанови. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, які саме вимоги щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення порушені. Більше того, в оскаржуваній постанові не зазначено нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивачка ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 32, 33 Закону України «Про відходи». Проте, статті 32 та 33 Закону України «Про відходи» не містить норм про будь-яку відповідальність за адміністративне правопорушення, а стосуються заходів щодо обмеження та запобігання негативному впливу відходів (ст. 32 Закону України «Про відходи») та вимог щодо зберігання та видалення відходів (ст. 33 Закону України «Про відходи»). Зазначені вище обставини свідчать про відсутність в діях позивачки ОСОБА_1 складу будь-якого адміністративного правопорушення, завершує свої міркування позивачка ОСОБА_1 ..

Відповідач Державна екологічна інспекція у Львівській області, у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до нього про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, не подав, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів. У той же час, в силу вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, про що цьому відповідачеві було роз`яснено в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 17.07.2024 року, котра, в силу положень ч. 6 ст. 251 КАС України, була належно вручена зазначеному відповідачеві 17.07.2024 року, оскільки така доставлена до електронного кабінету в системі «Електронний суд», що підтверджується відповідною довідкою Сколівського районного суду Львівської області про доставку електронного документу. Окрім того, відповідно до довідки Сколівського районного суду Львівської області про доставку електронної відправки вкладення, скановані судом позовна заява разом із доданими до неї матеріалами доставлена на електронну адресу зазначеного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.07.2024 року.

Заяви та клопотання сторін та інших учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 15.07.2024 року, скориставшись канцелярією, подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву про усунення недоліків позовної заяви, котра була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4909, якою виправила недоліки вищевказаної позовної заяви, так позивачка ОСОБА_1 письмово пояснила, що в оскаржуваній постанові вказана її неактуальна адреса проживання, а повний текст постанови (її копію) вона одержала орієнтовно 20.06.2024 року, особисто звернувшись до відповідача Державної екологічної інспекції у Львівській області, втім пригадати, хто саме їй надав повний текст постанови (її копію), вона не може, просила з цих підстав строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення № 83-02, винесеної відносно неї 12.02.2024 року головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Салом В.М. за ст. 82 КУпАП, котрою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді сплати штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., поновити.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шубак О.І., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 26.07.2024 року подав у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, в якому просив призначене судове засідання у цій справі на 31.07.2024 року о 11:30 год. проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції у Львівській області Довгий Т.Я., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 30.07.2024 року подав у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, в якому просив відкласти судове засідання, призначене на 31.07.2024 року о 11:30 год., на період після 05.08.2024 року, з метою отримання можливості надання пояснень у справі державним інспектором, який виніс оскаржувану постанову та продовжити строк подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шубак О.І., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 12.08.2024 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, в якій просив здійснювати розгляд цієї справи без участі сторони позивачки.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від сторін цієї справи, у визначені чинним КАС України й судом строки та порядку, до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 27.06.2024 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачці ОСОБА_1 строк для виправлення недоліків, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення їй примірника названої ухвали. Позивачці ОСОБА_1 було роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, вона має право зазначити інші підстави для поновлення строку, з-поміж іншого, судді в досліджені цього аспекту, нерозкритим залишилось: 1) з якої поважної причини ОСОБА_1 , дізнавшись 20.03.2024 року про накладення на неї адміністративного стягнення за оскаржуваною постановою, звернулась до суду з цією позовною заявою лише 26.06.2024 року; 3) ОСОБА_1 зазначає, що про зміст оскаржуваною постанови дізналась спілкувавшись з посадовими особами відповідача Державної екологічної інспекції у Львівській області, втім не зазначає ані конкретної дати, ані конкретної посади, ані повного імені цієї посадової особи, що позбавляє суддю можливості повно перевірити поважність пропуску установленого законом строку для оскарження відповідного рішення (постанови); 3) ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цією позовною заявою, долучила до такої копію оскаржуваної постанови, однак не вказала, коли та у який спосіб безпосередньо отримала копію оскаржуваної постанови, - саме на ці три аспекти необхідно звернути основну увагу позивачці ОСОБА_1 , зазначавши інші підстави для поновлення строку, передбаченого ч. 2 ст. 286 КАС України.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 17.07.2024 року, з-поміж іншого, поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду щодо оскарження нею рішення суб`єкта владних повноважень по справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено розгляд цієї справи на 31.07.2024 року о 11:30 год. в залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області. В силу ч. 1 ст. 268 КАС України, повідомлено учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Роз`яснено учасникам справи, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Звернено відповідачеві увагу на положення пункту 8 ч. 1 ст. 240 КАС України стосовно додержання строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та вказано, що він має право надати наявні в нього відомості щодо одержання позивачкою ОСОБА_1 оскаржуваної постанови, для вирішення судом питання про залишення позову без розгляду з цих підстав.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26.07.2024 року надано можливість адвокату Шубаку О.І. взяти участь у судовому засіданні, призначеному у цій справі на 31.07.2024 року о 11:30 год., у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання від 31.07.2024 року, задоволено клопотання представника відповідача Державної екологічної інспекції у Львівській області Довгого Т.Я. про відкладення розгляду справи, а розгляд цієї справи відкладено до 12.08.2024 року о 14:30 год..

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі, про що у матеріалах справи містяться відповідні докази, проте у таке судове засідання сторони не з`явилися та/чи не забезпечили явку своїх уповноважених представників, що, в силу приписів ч. 3 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням її до адміністративної відповідальності та накладенням на неї адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Так, за змістом оскаржуваної постанови про накладенняадміністративного стягнення від 12.02.2024 року за № 83-02, державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Сало В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 021556 від 29.01.2024 року, який склав громадський інспектор з охорони довкілля у Львівській області Ставицький В.В., дослідивши докази, без присутності порушниці, відносно ОСОБА_1 , якій у вину ставиться порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення із власного житлового будинку, котрий знаходиться по АДРЕСА_1 , відповідальність за що передбачається положеннями статей 32 і 33 Закону України «Про відходи», за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 82 КУпАП, та накладено на неї штраф у межах санкції ст. 82 КУпАП.

Постановою старшого державного виконавця Сколівського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ Лискової С.Я. від 15.03.2024 року відкрито виконавче провадження за номером 74457543, з виконання постанови про накладенняадміністративного стягнення від 12.02.2024 року за № 83-02, котра набрала законної сили 22.02.2024 року, щодо стягнення штрафу з позивачки ОСОБА_1 ..

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки ОСОБА_1 в цілому, для їх безпосереднього дослідження, відповідачем Державною екологічною інспекцією у Львівській області Сколівському районному суду Львівської області не надано, й таким судом не здобуто.

Релевантні джерела та норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

В силу положень статей 8, 19 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Заразом суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 року у справі за єдиним унікальним номером 463/1352/16-а, згідно з котрою, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Статтею 82 КУпАП передбачена відповідальність порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Очевидно, що ст. 82 КУпАП являється бланкетною і постанова має містити відсилку на норму іншого нормативно-правового акту, яку порушено/недотримано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За даними оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у вину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог ст. 32 і 33 Закону України «Про відходи».

За змістом ст. 32 Закону України «Про відходи» (в редакції на час притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності), з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини забороняється: а) провадити будь-яку господарську діяльність, пов`язану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами відповідно до вимог цього Закону; б) використовувати результати наукових досліджень, впроваджувати в практику винаходи, застосовувати нову техніку, імпортне устаткування, технології та системи, якщо вони не передбачають запобігання чи мінімізацію обсягів утворення відходів на всіх стадіях технологічного процесу, їх утилізацію та безпечне видалення; в) визначати місця розміщення підприємств, установок, полігонів, комплексів, сховищ та інших об`єктів поводження з відходами, проектувати та будувати регіональні і міжрегіональні комплекси оброблення, знешкодження, утилізації та видалення відходів, якщо вони не відповідають екологічним та санітарно-гігієнічним вимогам; г) приймати рішення про розміщення і розвиток міст та інших населених пунктів без визначення технічних та інших заходів щодо створення умов для утилізації чи видалення побутових відходів; д) вводити в дію нові і реконструйовані підприємства та інші об`єкти, не забезпечені устаткуванням і технологіями для безпечного поводження з відходами, та в разі відсутності даних, необхідних для оцінки їх впливу на навколишнє природне середовище та здоров`я людини, згідно з установленим порядком; е) передавати чи продавати небезпечні відходи громадянам, підприємствам, установам та організаціям, якщо вони не забезпечують утилізації чи видалення цих відходів екологічно безпечним способом; є) залучати дітей і підлітків до організованого збирання відходів (як вторинної сировини), небезпечних для здоров`я; ж) порушувати строки переробки відходів, ввезених в Україну відповідно до встановлених квотами умов; з) порушувати встановлені квоти на ввезення в Україну відходів як вторинної сировини; и) ввезення в Україну, за винятком транзитного перевезення, будь-яких відходів з метою їх зберігання чи видалення; і) з 1 січня 2018 року захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів. Законодавством України можуть передбачатися й інші спеціальні заходи щодо обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини.

За змістом ст. 33 Закону України «Про відходи» (в редакції на час притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності), зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання. Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Своєю чергою, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В силу ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумок суду за результатами розгляду і вирішення справи.

Резюмуючи, належить підкреслити, що відповідачем Державною екологічною інспекцією у Львівській області, як юридичною особою публічного права, у порушення зазначених вище вимог ст. 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій її посадової особи з приводу складення відносно позивачки ОСОБА_1 оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях цієї позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП, необхідно встановити порушення винною особою вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, ці вимоги мають мати нормативно-правовий характер, тобто бути загального характеру, винна особа повинна бути зобов`язаною їх виконувати у силу якихось нормативно-правових актів, у тому числі локальних або функціональних повноважень, саме правопорушення повинно мати зовнішнє вираження. Сукупність цього становить зміст обвинувачення.

Разом із тим, відповідачем Державною екологічною інспекцією у Львівській області не надано суду належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП. При цьому суд зауважує, що саме по собі описання ймовірного адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходила та якими доказами керувалась посадова особа, яка діяла від імені відповідача Державної екологічної інспекції у Львівській області, визнаючи позивачку ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП, на підставі чого встановила факт вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та наявності у діянні позивачки ОСОБА_1 ознак складу такого правопорушення.

Відтак, відповідачем Державною екологічною інспекцією у Львівській області не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують винуватість позивачки ОСОБА_1 , та які б були покладені в основу і стали підставою для прийняття зазначеним відповідачем оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим така постанова про накладення адміністративного стягнення щодо позивачки ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Таким чином, факт вчинення позивачкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП, не має підтвердження належними доказами, в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «Ощадбанк» № 53 від 26.06.2024 року, та які підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь зазначеної позивачки з відповідача Державної екологічної інспекції у Львівській області, за рахунок бюджетних асигнувань, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 83-02, винесену відносно ОСОБА_1 12.02.2024 року головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Салом Володимиром Михайловичем за ст. 82 КУпАП, котрою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді сплати штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет: відсутній.

Відповідач: Державна екологічна інспекція у Львівській області, код у ; місцезнаходження юридичної особи: вул. Стрийська, 98 м. Львів, 79026; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет: наявний.

Дата складення повного судового рішення: 12 серпня 2024 року.

Суддя Володимир МИКИТИН