Справа № 300/5441/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"14" серпня 2024 р. Справа № 300/5441/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання звільнити з військової служби,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій щодо не видання наказу про звільнення за сімейними обставинами та зобов`язання видати наказ про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, з підстав передбачених абз. 3 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (діючої на час спірних правовідносин).
08.08.2024 представником позивача ОСОБА_2 подано до суду заяву від 07.08.2024 про забезпечення позову шляхом зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 до розгляду позову ОСОБА_1 по суті не відправляти його в зону бойових дій, а залишити для проходження військової служби за місцем знаходження Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Розпорядженням керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 за №82, призначено повторний автоматизований розподіл справи №300/5441/24, у зв`язку із перебуванням судді Чуприни О.В. у відпустці.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024, заяву про забезпечення позову у справі 300/5441/24 передано судді ОСОБА_3 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 заяву про самовідвід головуючої судді Микитин Н.М. по справі №300/5441/24 задоволено.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024, заяву про забезпечення позову у справі 300/5441/24 передано судді ОСОБА_4 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 заяву про самовідвід головуючого судді Главача І.А. по справі №300/5441/24 задоволено.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024, заяву про забезпечення позову у справі 300/5441/24 передано судді ОСОБА_5 .
На обґрунтування вказаної заяви зазначено, що відповідач в порушення абз. 3 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (діючої на час спірних правовідносин) замість того щоб видати наказ про звільнення з військової служби ОСОБА_1 в кінці квітня 2024 року видав наказ про відрядження ОСОБА_1 в зону бойових дій (район Білопілля Сумська область). Стверджує, що ОСОБА_1 до 09.08.2024 знаходиться у відпустці за сімейними обставинами. Постановою слідчого ДБР від 22.04.2024 було закрито кримінальне провадження за фактом скоєння ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України та було констатовано, що ОСОБА_1 має право на звільнення з військової служби за сімейними обставинами.
Відповідно до частин 1 та 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
У відповідності до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Згідно із частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, та який станом на теперішній час триває.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (надалі також Закон № 548-XIV).
За приписами статті 28 Закону № 548-XIV єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:
- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;
- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати віддавати накази;
- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Статтею 30 Закону № 548-XIV передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Із прохальної частини заяви про забезпечення позову слідує, що представник заявника просить суд зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 до розгляду позову ОСОБА_1 по суті не відправляти його в зону бойових дій, а залишити для проходження військової служби за місцем знаходження Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є визнання протиправними дій щодо не видання наказу про звільнення за сімейними обставинами та зобов`язання видати наказ про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, з підстав передбачених абз. 3 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (діючої на час спірних правовідносин).
Обраний представником заявника спосіб забезпечення позову шляхом зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 до розгляду позову ОСОБА_1 по суті не відправляти його в зону бойових дій, а залишити для проходження військової служби за місцем знаходження Військової частини НОМЕР_1 фактично зводиться до зупинення дії наказу, і є явно непропорційним обмеженням у компетенції тієї чи іншої військової частини в умовах воєнного стану.
Суд зазначає, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому суд позбавлений можливості забороняти відповідачу вчиняти дії, пов`язані з виконанням військовослужбовцем військових завдань, в тому числі забороняти їм визначати місце несення військової служби військовослужбовцем.
Суд вважає, що запропонований представником заявника захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти вказані вище дії щодо переміщення позивача по службі не відповідає порушеному праву заявника, у зв`язку з яким він звернувся до суду та не може бути застосований в силу вищевказаних положень п. 2 ч. 3 ст. 151 КАС України, оскільки вказані дії можуть здійснюватися лише на виконання відповідних наказів, які не є предметом оскарження.
Обравши вищезазначений спосіб забезпечення позову, позивач намагається в межах інституту забезпечення позову визначити, по суті, зручне для себе місце проходження військової служби.
Крім того, доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
Оскільки, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви від 07.08.2024 про забезпечення позову, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.