Справа № 520/8525/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року № 520/8525/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (вул. Конторська, буд. 90, м. Харків, 61052, ) до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби (площа Майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 4, поверх 10, м. Харків, 61022, про визнання протиправним та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби з адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправною та скасувати Вимогу від 18.03.2024 № 202006-14/1534-2024 щодо усунення порушень законодавства в частині:

- повернути до Державного бюджету України зайво отримані у якості погашення заборгованості з різниці в тарифах грошові кошти у загальній сумі 85 323 084,19грн.;

- відкоригувати в бухгалтерському обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» кредиторську заборгованість перед АТ «Харківобленерго» у бік зменшення на загальну суму 155 158 403,3 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, відповідно до Акту ревізії від 01.02.2024 № 202006-04/1 про проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» за період з 01.02.2020 по 30.06.2023. Відповідно до висновків зазначених у акті проведення коригування кредиторської заборгованості в бік зменшення по розрахунках з АТ «Харківобленерго» за період з 2014-2018 роки та щодо завищення фактичних витрат на електроенергії в Розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення за 2017-2018 роки, КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» підписало його з запереченнями , які були направлені на адресу відповідача. Листом Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби від 04.03.2024 № 202006-14/1336-2024, відповідно до якого заперечення підприємства враховано не було та наявна вимога щодо усунення порушень законодавства в частині повернення до Державного бюджету України зайво отримані у якості погашення заборгованості з різниці в тарифах грошові кошти у загальній сумі 85 323 084,19 грн та вимога відкоригувати в бухгалтерському обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» кредиторську заборгованість перед АТ «Харківобленерго». Непогодившись з заначеною вимогою позивач звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що згідно з даними бухгалтерського обліку КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» по субрахунку бухгалтерського обліку 6318 «Розрахунків з постачальниками за енергоносії» станом на 01.09.2020 перед АТ «Харківобленерго» враховувалося кредиторська заборгованість в загальний сумі 1 519 705 816,16 гривень. Послуги з постачання електричної енергіі, перетікання реактивної енергії та послуги з розподілу надавалися АТ «Харківобленерго» КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» на підставі договорів про постачання електроенергії від 03.01.2008 № 1.01 та від 07.05.2004 № 4. Відображення в бухгалтерському обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» вартості та кількості послуг з реалізації, розподілу електричної енергії та перетікання реактивної енергії здійснювалося на підставі актів приймання-передачі послуг з реалізації електричної енергії, розподілу та перетікання реактивної енергії. В даних актах зазначали обсяги електричної енергії та ціна, яка визначена в залежності від класу напруги: за договором № 4- за тарифом 2-го класу напруги та за договором № 1.01- за тарифом 1-го та 2-го класу напруги. Слід зазначити що ціна електричної енергії за 2-м класом напруги є вищою ніж за 1-м класом напруги. Протягом ревізує мого періоду АТ «Харківобленерго» КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» надавалися послуги з розподілу та перетікання реактивної електричної енергії, реалізація електричної енергії підприємству в ревізує мий період не здійснювалося.Пунктом 3.2 Статуту АТ «Харківобленерго», зареєстрованого виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області 12.03.2009 за № 1000465, затвердженим Загальними зборами акціонерів компанії 05.03.2009 (протокол № 16), та Статутом (нова редакція), який затверджено позачерговими Загальними зборами АТ «Харківобленерго» (протокол від 30.05.2018 № 27), передбачено, що розподіл електричної енергії та надання послуг комерційного обліку є основними видами діяльності товариства. Таким чином, саме АТ «Харківобленерго» здійснює функцію щодо комерційного обліку електричної енергії спожитої споживачами. Керуючись п.26 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 20.04.2006 № 550, з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» проведено зустрічну звірку в АТ «Харківобленерго» . під час зустрічної звірки в АТ «Харківобленерго» встановлено, що сума заборгованості , яка враховується за даними бухгалтерського обліку АТ «Харківобленерго», не відповідає сумі заборгованості, яка враховується за даними бухгалтерського обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ». Так станом на 30.06.2023 за даними бухгалтерського обліку АТ «Харківобленерго» по взаєморозрахунках з КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» за договорами від 03.01.2008 № 1.01 та від 07.05.2004 № 4 враховуються дебіторська заборгованість в загальній сумі 587 286 936,99 грн, в т. ч. за послуги з реалізації електричної енергії в сумі 10 017 359,08 грн за послуги з розподілу електричної енергії - в сумі 35 740 131,97 гривень.. Таким чином, станом на 30.06.2023р. розбіжність в кредиторській заборгованості в КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» по розрахунках з АТ «Харківобленерго» складає загальну суму 155 158 403,30 гривень. Після проведених коригувань вартості спожитої електроенергії АТ «Харківобленерго» надало КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» коригувальні акти зі зменшеною вартістю послуг. Тоді, як згідно з даними бухгалтерського обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» за договорами від 03.01.2008 № 1.01 та від 07.05.2004 № 4 в 2021 році виконано перерахунок вартості спожитої електричної енергії лише за період з 01.11.2014 по 31.10.2017 на загальну суму 137 678 219,84 гривень. Не проведення КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» коригувань вартості спожитої електричної енергії призвело до завищення витрат підприємства на електроенергію на суму 155 158 403,30 гривень. Таким чином, висновок в акті ревізії про завищення станом на 30.06.2023 кредиторської заборгованості КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» по розрахунках з АТ «Харківобленерго» на суму 155 158 403,30 грн є обґрунтованим. На підставі вищевикладеного вважаємо, що вимога Північно-Східного офісу Держаудитслужби від 18.03.2024 № 202006-14/1534 2024 винесено на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю України» та Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, а позов КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» таким, що не підлягає задоволенню.

Позивач надав відповідь на відзив у якій підтримав свої позовні вимоги та зазначив, що період який перевірявся Органом фінансового контролю окреслений проміжком з 01.09.2020 по 30.06.2023 охоплює час в якому почалася та продовжується збройна агресія російської федерації. У цих умовах КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ», як підприємство критичної інфраструктури набуває додаткових обов`язків, унормованих приписами ст..21 Закону України від 16.11.2021 № 1882 «Про критичну інфраструктуру» серед яких первісним є забезпечення захисту об`єктів критичної інфраструктури (п. 4 ст. 21 Закону №1882), який полягає у забезпеченні функціональності, безперервності роботи, відновлюваність, цілісність і стійкості критичної інфраструктури. Таке додаткове навантаження є непосильним тягарем для фінансового становища підприємства, оскільки воно, незважаючи на незаплановані витрати, пов`язані з бойовими діями, не зважаючи на об`єктивні критичні ситуації в суспільстві, які призвели до збільшення цін на енергоносії працює за тарифами затвердженими ще Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2894 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ». Вважає оскаржувану вимогу офісу Держаудитслужби безпідставною, а свої позовні вимоги такими що підлягають до задоволення.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив у якому підтримав викладені у відзові на позовну заяву твердження та просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до Акту ревізії від 01.02.2024 № 202006-04/1 про проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» за період з 01.02.2020 по 30.06.2023. Відповідно до висновків зазначених у акті проведення коригування кредиторської заборгованості в бік зменшення по розрахунках з АТ «Харківобленерго» за період з 2014-2018 роки та щодо завищення фактичних витрат на електроенергії в Розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення за 2017-2018 роки, КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» підписало його з запереченнями , які були направлені на адресу відповідача.

Листом Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби від 04.03.2024 № 202006-14/1336-2024, відповідно до якого заперечення підприємства враховано не було та наявна вимога щодо усунення порушень законодавства в частині повернення до Державного бюджету України зайво отримані у якості погашення заборгованості з різниці в тарифах грошові кошти у загальній сумі 85 323 084,19 грн та вимога відкоригувати в бухгалтерському обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» кредиторську заборгованість перед АТ «Харківобленерго».

Непогодившись із заначеною вимогою позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон №2939-XII).

Відповідно до ст. 2 Закону №2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення погреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Статтею 4 цього ж Закону передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 2939-XII, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень.

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону № 2939-XII, визначені повноваження органу державного фінансового контролю під час проведення перевірки, а саме: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо) (п. 1); одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об`єктів, що контролюються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході здійснення державного фінансового контролю (п. 6); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (п. 7); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п. 10); при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п. 13).

Відповідно до п.1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43) Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держаудитслужби є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів (п.п. 1 п. 3 Положення № 43).

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі підконтрольні установи), а на підставі рішення суду в інших суб`єктів господарювання, визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі - Порядок № 550).

Відповідно до п.2 цього Порядку, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до п. 16 Порядку № 550, ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об`єкта контролю, пов`язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності.

Згідно з п.п. 9 п. 4 Положення № 43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів: застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Згідно з пунктами 45, 46 Порядку № 550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до п. 50 вказаного Порядку, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Водночас, відповідно до вимог п.п. 16 п. 6 цього ж Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Наведені вище норми кореспондуються з приписами п. 7 ст. 10 Закону № 2939-XII, згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Частиною 2 ст. 15 Закону № 2939-XII встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

В даному ж випадку, як уже було встановлено судом вище, за результатами проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» за період з 01.02.2020 по 30.06.2023, відповідно до висновків зазначених у акті проведення коригування кредиторської заборгованості в бік зменшення по розрахунках з АТ «Харківобленерго» за період з 2014-2018 роки - складено вимогу про повернення до Державного бюджету України зайво отримані у якості погашення заборгованості з різниці в тарифах грошові кошти у загальній сумі 85 323 084,19 грн та відкоригувати в бухгалтерському обліку КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» кредиторську заборгованість перед АТ «Харківобленерго».

Суд зауважує, що вказана вимога не відповідає фактичним обставинам, є необґрунтованою, оскільки спростовується КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ», матеріалами та доказами наданими підприємством під час ревізії, що підтверджується наступним:-розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення КП«ХАРКІВВОДОКАНАЛ» було виконано відповідно до положень Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 977. Відповідно до п. 9 Методики, підприємство здійснило Розрахунок різниці в тарифах за 2014-2018 роки у сумі 488 041 930,00 грн, включивши до фактичних витрат вартість електричної енергії, яка відповідно до вимог Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку, Закону України від 16.07.1999 № 996 -ХІV «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», була станом на момент складення розрахунку відображена у відповідних періодах бухгалтерського обліку підприємства згідно з первинними документами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову .

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (вул. Конторська, буд. 90, м. Харків, 61052, ) до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби (площа Майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 4, поверх 10, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу від 18.03.2024 № 202006-14/1534-2024 у частині абзаців першого та четвертого

- повернути до Державного бюджету України зайво отримані у якості погашення заборгованості з різниці в тарифах грошові кошти у загальній сумі 85 323 084,19 грн;

- відкоригувати в бухгалтерському обліку КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» кредиторську заборгованість перед АТ «Харківобленерго» у бік зменшення на загальну суму 155 158 403,3 гривень.

Стягнути на користь Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (вул. Конторська, буд. 90, м. Харків, 61052, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби (площа Майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 4, поверх 10, м. Харків, 61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,4 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.