Справа № 166/1128/24
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/1128/24
провадження 2-а/166/18/24
РІШЕННЯ

іменем України

12 серпня 2024 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.

за участю секретаря Заєць Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Панасюка І.І.,

представника відповідача Борисюка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПОГ РВГВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

Адвокат Панасюк І.І., який представляє інтереси ОСОБА_1 , 23 липня 2024 року звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 11 липня 2024 року поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області (далі - ПОГ) капітан поліції Дудік М.К. виніс постанову серії ГАБІ № 894935 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 11.07.2024 о 09 год 56 хв у с. Здомишель на вул. Центральна здійснив завідомо неправдиве повідомлення на лінію «102» про факт грабежу, хоча даного факту не було.

Уважає, що твердження, викладені в постанові, не відповідають дійсності. Розгляд справи про адмінправопорушення відбувся з порушенням процедури розгляду, зокрема, до винесення постанови ПОГ ОСОБА_2 не надав для ознайомлення жодного доказу вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, таким чином позбавив ОСОБА_1 можливості належним чином захищатися, зокрема апелювати до конкретних доказів та скористатися можливістю їх спростувати, навівши контраргументи, та подати свої докази.

Просить визнати вказану постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30 липня 2024 року, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПОГ ОСОБА_2 .

Суд ухвалою від 30.07.24 за клопотанням представника відповідача продовжив відповідачу строк для подачі відзиву в даній справі.

Представник відповідача 05 серпня 2024 року подав відзив на позов, у якому заначив, що ОСОБА_1 11 липня 2024 року о 09 од 56 хв зателефонував на лінію "112" та повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також заволодіння ними його велосипедом, окулярами та гаманцем. На місце події виїхали слідчо-оперативна група та ПОГ ОСОБА_2 Старший дізнавач ОСОБА_6 відібрала у ОСОБА_7 пояснення, згідно з якими ОСОБА_1 , перебуваючи у неприязних відносинах із односельчанами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 через земельну межу, звів наклеп на них; ОСОБА_8 у той день у с. Здомишель не перебував. ПОГ ОСОБА_2 на підставі вказаних пояснень ОСОБА_9 , а також пояснень ОСОБА_1 про те, що зазначене у виклику майно він залишив сам, з огляду на те, шо останній не надав чіткої відповіді про обставини його побиття, виніс оскаржувану постанову. Він же ознайомив позивача із належними йому правами, передбаченими ст. 63 Конституції, нормами ст. ст. 268, 307, 308 КУпАП. Просить у задоовленні позову відмовити.

Представник позивача 12 серпня 2024 року подав відповідь на відзив, у якій указав, що в оскаржуваній постанові не зазначено жодного посилання на докази винуватості позивача. На його думку, саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою порушення. Із рапорту від 11.07.24 вбачається, що відомості за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР не вносилися. Уважає, що відповідач, обмежившись поясненнями ОСОБА_7 , інших двох осіб не опитав, пояснення у ОСОБА_1 не відібрав, права позивачу до винесення оскаржуваної постанови не роз`яснив. У постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у заяві.

Представник позивача адвокат Панасюк І.І. позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснив, що незважаючи на незгоду ОСОБА_1 із оскаржуваною постановою, ПОГ ОСОБА_2 протоколу про адмінправопорушення не склав, пояснення в ОСОБА_1 не відібрав, інших доказів не зібрав. Уважає, що постанову ПОГ Дудік М.К. виніс до прийняття остаточного рішення дізнавачем за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, пояснив, що оскільки на місці події слідчо-оперативна група з`ясувала, що ОСОБА_1 сам залишив своє майно, тобто факт грабежу не підтвердився, ПОГ ОСОБА_2 склав оскаржувану постанову. При цьому, він, оцінивши ситуацію на місці, опитавши ОСОБА_9 , за власним переконанням з огляду на репутацію ОСОБА_1 як постійного скаржника на лінію "102" дійшов висновку про наявність у діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, відтак склав оскаржувану постанову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом установлено,документально підтверджено постановою ПОГ РВГВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2 від 11.07.2024 серії ГАБІ № 894935 факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 3400 грн за те, що він 11 липня 2024 року о 09 год 56 хв в с. Здомишель по вул. Центральній здійснив завідомо неправдиве повідомлення на лінію «102» про факт грабежу, хоча даного факту не було.

Згідно із рапортом оперативного чергового ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 11 липня 2024 року о 09 од 56 хв зателефонував на лінію "112" та повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також заволодіння ними його велосипедом, окулярами та гаманцем.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 дав показання про те, що він, опитавши ОСОБА_1 на місці, з`ясував, що останній сам залишив речі, про викрадення яких він повідомляв на лінію "112". Крім цього, із пояснень ОСОБА_9 він установив, що його син ОСОБА_8 того дня був відсутній за місцем проживання, про що зазначив сам ОСОБА_8 у телефонному режимі. На підставі отриманої інформації він склав оскаржувану постанову, роз`яснив ОСОБА_1 його права, про що останній посвідчив своїм підписом у постанові.

Із пояснень представників сторін, дослідженого відеозапису вбачається, що за заявою ОСОБА_1 на місце події спочатку виїхав ПОГ ОСОБА_2 , а згодом слідчо-оперативна група. Із цих же джерел установлено, що ОСОБА_1 визнав, що указане в зверненні до поліції майно він залишив сам у ході втечі від сусідів ОСОБА_10 , які, зі слів останнього, заподіяли йому тілесні ушкодження дошкою по голові.

Із письмового пояснення ОСОБА_7 від 11.07.24 вбачається, що його сина ОСОБА_11 того дня не було за місцем проживання, а ОСОБА_1 безпідставно викликав поліцію, бо конфліктує за межу.

Згідно із дослідженим відеозаписом ОСОБА_1 під час складання оскаржуваної постанови категорично заперечував свою винуватість у вчиненні неправдивого виклику. При цьому, про належні йому права ПОГ ОСОБА_2 роз`яснив ОСОБА_1 після складання постанови. Його підпис на постанові свідчить лише про отримання її копії й не може бути доказом визнання винуватості, як про це вказують представник відповідача та свідок ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається, серед іншого, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

До згаданих у ч. 6 ст. 258 КУпАП винятків, за яких у разі оспорення особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, адмінправопорушення за ст.183 КУпАП не належить.

Відтак, з огляду на позицію ОСОБА_1 . ПОГ ОСОБА_2 зобов`язаний був скласти протокол про адміністративне праворушення, відібрати в останнього пояснення

Крім цього, не з`ясованим на час винесення оскаржуваної постанови залишилося питання про наявність чи відсутність підстав для внесення відомостей у ЄРДР за заявою ОСОБА_1 за фактом його побиття особами, вказаними в заяві. Доводи свідка ОСОБА_2 про відсутність будь-яких видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 без фіксації в процесуальній формі такої інформації є недостатніми. При цьому, таке рішення уповноважений приймати лише орган досудового розслідування, а не поліцейський офіцер громади.

Таким чином, ПОГ ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови не в повній мірі з`ясував обставини справи щодо результату розгляду органом досудового розслідування заяви ОСОБА_1 про вчинення злочину, в разі відсутності у діях останнього складу кримінальних правопорушень - не склав протокол про адмінправопорушення, зважаючи на невизнання ним винуватості у його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з передбачених у цій статті рішень, зокрема скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Враховуючи неможливість об`єктивного розгляду даної справи у зв`язку із невжиттям уповноваженою особою Національної поліції усіх необхідних заходів суд скасовує оскаржувану постанову й надсилає справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1, 77, 242, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 183, 251, 276, 279-3, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПОГ РВГВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Постанову ПОГ РВГВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капітана поліції Дудіка Миколи Костянтиновича серії ГАБІ № 894935 від 11 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 3400 грн скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП надіслати на новий розгляд до ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення повного рішення 14 серпня 2024 року о 16 год 30 хв.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун