Справа № 160/28823/23
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2024 року

м. Київ

справа №160/28823/23

адміністративне провадження № К/990/28301/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №160/28823/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2023 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача від 04.08.2023 № 1-П-3697/103/05-23 щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, необхідних матеріалів для призначення довічної пенсії за вислугою років позивачу, у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007;

- зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідні документи для призначення довічної пенсії за вислугу років позивачу, з 19.02.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023, у задоволенні позову відмовлено.

22.07.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача - Губської О.А., суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.

Ухвалою Верховного Суду від 25.07.2024 задоволено заяви про самовідвід суддів Губської О.А., Білак М.В., Мацедонської В.Е. та відведено вказаних суддів від участі у розгляді справи №160/28823/23, матеріали передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024 визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача - Чиркіна С.М., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржник не наводить обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Водночас у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, на яку покликається скаржник, Верховний Суд викладав висновок щодо застосування пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 у редакції, чинній до 16.02.2022, яка, на відміну статті 12 Закону № 2262-XII, передбачала, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів .

Постановою Кабінету Міністрів України № 119 усунуто розбіжності між Законом №2262-XII та Постановою Кабінету Міністрів України № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII запроваджено однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Отже, після прийняття Верховним Судом постанови від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а змінилося правове регулювання, і висновки, сформульовані у зазначеній постанові, не є правозастосовними при вирішенні цієї справи.

Висновок, сформульований Верховним Судом у постанові від 31.08.2023 у справі №200/4951/22 та ін., застосовані судами першої та апеляційної інстанцій під час перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023, стосується тлумачення Закону № 2262-XII та Постанови Кабінету Міністрів України № 393 після усунення розбіжностей, зводиться до того, що необхідною умовою для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII є наявність календарної вислуги років.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом встановлено, що позивач має 18 років 02 місяці 26 днів календарної вислуги, чого недостатньо для призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 160/28823/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа