Справа № 160/33222/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 61% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та з 01.04.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2018 та з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у порядку і розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з 61% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. З 20.04.1996 йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір його пенсії на підставі пункту «в» статті 13 цього Закону було збільшено на 5% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження служби та віднесеній до категорії 2 (56% за 22 роки вислуги + 5% = 61%). Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі постанов Кабінету Міністрів України № 103 та № 704 зменшено основний розмір пенсії до 56% грошового забезпечення. Під час проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 160/748/21 відповідачем також було застосовано основний розмір пенсії 56% замість належного розміру 61% грошового забезпечення. На заяву позивача від 17.11.2023 про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 та з 01.04.2019 у розмірі 61% грошового забезпечення відповідач відмовив. Позивач вважає, що обмеження пенсії розміром 56% було здійснено відповідачем протиправно, оскільки розмір пенсії, встановлений при її призначенні, є незмінним під час перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною розміру чи складових грошового забезпечення. Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
09.01.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, відповідач зазначив, що після скасування положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та на час розгляду адміністративної справи урядом України не було прийнято відповідного рішення про зміну грошового забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та не внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 та № 988 від 11.11.2015. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не отримувало від Пенсійного фонду України повідомлень про прийняття Кабінетом Міністрів України постанов щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.
Відзив не містить обґрунтування заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті пенсії з 01.01.2018 та з 01.04.2019, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 61% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням вказаного розміру.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 04.10.2019.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, яку було призначено з 20.04.1996 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 у розмірі 61% грошового забезпечення за 22/20 років вислуги, що підтверджується копією розрахунку на пенсію за вислугу років від 18.06.1996, копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.06.1996.
У розрахунку пенсії ОСОБА_1 від 01.07.2007 зазначено її основний розмір 61% (вислуга років 22, з урахуванням участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) від грошового забезпечення в сумі 1743,76 грн.
Відповідно до розрахунку пенсії позивача від 01.01.2018 її було обчислено з урахуванням основного розміру 56% (вислуга років 22) від грошового забезпечення в сумі 9091,50 грн.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 17.11.2023, у якій просив, зокрема, провести перерахунок та виплату його пенсії з 01.01.2018 та на виконання рішення суду з 01.04.2019 з урахуванням відсоткового значення розміру пенсії, який було встановлено на день її призначення - 61% відповідних сум грошового забезпечення.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Щодо дотримання позивачем строку звернення з позовною заявою суд зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ) визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до пунктів «а» та «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
З набуттям чинності Законом № 3591-IV нова редакція пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала указаного 5-відсоткового збільшення пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.
Перерахунок призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій визначено статтею 63 цього Закону, відповідно до частин першої, третьої та четвертої якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, відсотковий розмір пенсії до відповідних сум грошового забезпечення при її призначенні установлюється статтею 13 Закону № 2262-ХІІ саме на час призначення пенсії. Натомість розміри складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія при її перерахунку на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ, визначаються на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Складові грошового забезпечення, з яких обчислюється та перераховується пенсія, та їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Водночас відсоткове співвідношення раніше призначеної відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії до відповідних сум грошового забезпечення є сталим, оскільки установлюється на день призначення пенсії.
Пенсія за вислугу років була призначена позивачу з 20.04.1996 відповідно до пунктів «а», «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, її розмір становив 61% від грошового забезпечення, у тому числі 5% - збільшення розміру пенсії на підставі пункту «в» частини першої статті 13 цього Закону як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 2.
На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала 5-відсоткового збільшення пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.
Проте застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.
При перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на основі постанов № 704 і 988 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.
Такий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 200/7786/19-а.
Належним та ефективним способом судового захисту прав позивача є визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років позивача, обчисленої із застосуванням 61% відповідних сум грошового забезпечення, та зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2018 до 31.03.2019 та з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ у порядку і розмірах, визначених постановами № 704 і 103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 61% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, із врахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відомості про інші судові витрати позивача у матеріалах справи відсутні, тому відповідно до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , обчисленої із застосуванням 61% відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2018 до 31.03.2019 та з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у порядку і розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з 61% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 12.08.2024.

Суддя В.В. Рянська