Справа № 520/18909/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 р. № 520/18909/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ст. 263 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду через представника - адвоката Хомича І.О. та просить суд:

1. Визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату підвищення пенсії відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (надалі постанова № 168) на коефіцієнт збільшення 1,197 без обмеження розміру збільшення сумою 1500,00 грн, починаючи з 01.03.2023.

2. Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення пенсії відповідно до п. 2 постанови №168 на коефіцієнт збільшення 1,197 без обмеження розміру збільшення сумою 1500,00 грн, починаючи з 01.03.2023.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесенні ним судові витрати.

Процесуальні дії у справі

Згідно зі ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. При цьому вказані справи, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а заявами по суті справи є позов та відзив.

Ухвалою суду 10.07.2024 відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, ухвалу надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Позиція позивача

Позивач зазначає, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Закон № 2262-ХІІ).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 2 Постанови № 168 з 01.03.2023 основний розмір пенсії позивача проіндексований з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,197. Однак відповідно до п. 10 постанови №168 відповідачем застосовано обмеження індексації в розмірі 1500 грн.

Позивач вказує, що розмір індексації його пенсії у 2023 році має становити 2149,84 грн. (10912,89 гр. х 0,197 = 2149,84), таким чином недоплата індексації становить 649,84 грн. щомісячно.

Позивач вважає, що п. 10 постанови № 168 суперечить Закону № 2262-XII та Закону України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі Закон № 1058-IV) оскільки порушує його право на належний (гарантований державою) рівень пенсійного забезпечення, та обмежує максимальний розмір його пенсії.

А тому, не погодившись з тим, що в 2023 році відповідач не проіндексував його пенсію у повному обсязі (обмежив суму 1500,00 грн.) звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач також зауважує, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями обмежувати розмір щомісячної доплати пенсії внаслідок її індексації, саме тому застосування відповідачем такого обмеження є протиправним.

Позивач також посилається на порушення відповідачем статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на мирне володіння майном). Оскільки вважає, що внаслідок недоотримання всієї суми індексації (яку обґрунтовано очікував) був позбавлений частини своєї власності.

Заперечення відповідача

Відповідач надав відзив на позов, в якому заперечує позовні вимоги, аргументує свою позицію тим, що постанова № 168 правомірно встановлює обмеження розміру індексації пенсії у розмірі 1500,00 грн, а шестимісячний строк звернення до суду позивачем пропущений.

Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років (призначену згідно зі ст. 43 Закону № 2262-XII, що визнається сторонами та підтверджується матеріали позову та відзиву на позов).

Кабінет Міністрів України 24.02.2023 прийняв постанову № 168, якою встановлено, що з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (надалі постанова № 118) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений п. 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених п. 10 постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідач на підставі постанови № 168 здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2023, з урахуванням індексації (10912,89 грн. х 0,197), при цьому застосував обмеження такої суми 1500,00 грн., що визнається сторонами та підтверджується матеріали позову та відзиву на позов.

Як зазначено у позовній заяві, позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити індексацію пенсії з 01.03.2023 відповідно до вимог постанови №168 із застосування коефіцієнта 0,197 та здійснити виплату донарахованих сум (адвокатський запит представника позивача від 18.03.2024).

Відповідач листом № 2000-0203-8/49040 від 21.03.2024 повідомив позивачу, що відповідно до постанови № 168 з 01.03.2023 нарахована індексація пенсії з урахуванням положень, передбачених п. 10 вказаної постанови.

Враховуючи вищезазначене позивач незгоден із бездіяльністю відповідача, яка, на думку позивача, полягає у протиправному не нарахуванні відповідачем всієї суму індексації за відповідний період (оскільки відповідач обмежив її розміром 1500,00 грн).

Отже самі обставини та підстави нарахування відповідачем позивачу індексації пенсії у 2023 році сторонами визнаються, при цьому спір виник через різне тлумачення сторонами положень постанови №168 щодо можливості обмеження Урядом індексації пенсії розміром 1500,00 грн.

Щодо строку звернення до суду у разі спору щодо розміру індексації пенсії

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом.

Пенсія призначається конкретній особі та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас пенсія стає «нарахованою» в момент призначення пенсії і залишається такою («нарахованою») до її чергової зміни.

За правилами ч.1 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених ч. 4 ст. 44 Закону № 1058-ІV/

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

У свою чергу, спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме ст. 46 Закону № 1058-ІV визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до особи у правовідносинах, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення без розгляду позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Оскільки спір в цій справі виник щодо суми індексації пенсії, яка є її складовою, а суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах строку звернення до суду.

Норми права та судова практика, які застосовує суд

Конституція України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції).

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст.46 Конституції України).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до ст. 64 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV. Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. (ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-XII (надалі - Закон № 1282-XII ). Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. (ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII). Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст. 4 Закону № 1282-XII).

У п. 1 постанови № 168 установлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

У п. 2 постанови № 168 установлено, що з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною", індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п. 2 постанови № 118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений п.1 постанови, з урахуванням положень, передбачених п.10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Підвищення пенсії, передбачене аб. 1 п.2, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (надалі постанова № 713).

При цьому, у п. 10 постанови № 168 установлено, що:

- у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п. 1-7 цієї постанови, не досягає 100 грн, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

- розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п. 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500,00 грн.

Системний аналіз вищевказаних законодавчих приписів свідчить про легітимність обмеження верхньої межі індексації розміром 1500,00 грн для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

Із огляду на зазначене, Суд приймає до уваги положення абз. 2 п. 10 постанови № 168, яким визначено граничний розмір індексації пенсії: встановлено, що внаслідок здійснення перерахунку пенсій з 01.03.2023, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ (на виконання п.п.в 1-7 постанови) з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення 1,197 не може бути більшою ніж 1500,00 грн.

Практика застосування статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року (далі Конвенція)

У статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ("Sporrong and Lonnroth v. Sweden", № 7151/75, № 7152/75, п. 73). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності ("Pressos Compania Naviera S.A. and others v. Belgium"), № 17849/91, п. 33).

Вирішуючи, чи була дотримана ця вимога, Суд визнає, що держава користується широкою свободою розсуду як щодо вибору способу вжиття заходів, так і щодо встановлення того, чи виправдані наслідки вжиття таких заходів із огляду на загальний інтерес для досягнення мети закону, про який ідеться. Проте суд не може не скористатися своїм повноваженням щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на "мирне володіння [його] майном" в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу ("Zvolsky аnd Zvolska v. the Czech Republic", № 46129/99, п. 63).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) ЄСПЛ, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і у справі Стре проти Сполучного Королівства ("Stretch v. the United Kingdom", № 44277/98, п. 37).

Також у цій справі доцільно врахувати висновки ЄСПЛ у справі "Grudiс v. Serbia" (заява № 31925/08, пункт 72) про те, що у сфері соціального законодавства, у тому числі в сфері пенсійних виплат, держави користуються широкою свободою розсуду, що в інтересах соціальної справедливості та економічного добробуту може законно змусити їх коригувати, обмежувати або навіть зменшувати розмір пенсійних виплат, які, як правило, виплачуються кваліфікованому населенню.

За аналогічних обставин у справах "Valkov and оthers v. Bulgaria" (заява № 2033/04), "Khoniakina v. Georgia" (заява № 17767/08) ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції та визнає можливість, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі Суд зобов`язаний ураховувати всі відповідні обставини справи та з`ясувати, чи було законним таке втручання, чи мало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

Вказане вище у сукупності свідчить про те, що реалізація Урядом покладених на нього повноважень в частині обмеження верхньої межі індексації спрямовано на утримання зростання нерівності між розмірами пенсійних виплат різних категорій пенсіонерів з метою збалансування наявного фінансового ресурсу держави та досягнення справедливого балансу між захистом інтересів якомога більшої кількості громадян, особливо тих, чиї пенсії є дуже низькими. Вказана стратегія Уряду передусім сприяє забезпеченню соціальної справедливості та економічної стабільності в умовах воєнного стану, коли держава в першу чергу зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси, у тому числі фінансові, саме для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії рф.

Висновки суду

Суд вважає, що ключовим питанням в цій справі є тлумачення положень постанови № 168 в частині обмеження суми нарахованої індексації розміром 1500,00 грн. та враховує відсутність спору між сторонами щодо обставин нарахування самої пенсії та підстав її індексації.

Згідно перерахунку по пенсійній справі позивача станом на 01.03.2023, підсумок пенсії позивача складає 12 412,89 грн. (58% грошового забезпечення), в т.ч. індексація базового ОСНП, зокрема, за 2023 - 1500,00 грн.

При цьому, норма законодавства про те, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п.1-7 постанови № 168, не може перевищувати 1500 грн., не є дискримінаційною відносно позивача, оскільки стосується не лише позивача, але й інших категорій пенсіонерів.

Виключень щодо неврахування п. 10 вказаної постанови № 168 під час такого перерахунку пенсії законодавство не містить. Зазначений п.10 постанови №168, чинний та не суперечить вимогам закону.

Таким чином, враховуючи те, що пенсія позивача з 01.03.2023 проіндексована в розмірі 1500,00 грн, що відповідає абз. 2 п. 10 постанови № 168, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію пенсії з березня 2023 року без застосування граничного розміру (1500 грн).

Висновки, щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищезазначені висновки відповідають позиціям Верховного Суду, викладені у постановах від 07.06.2024 по справі № 420/25804/23, від 13.06.2024 по справі №120/14637/23, від 25.06.2024 по справі № 420/25467/23, від 20.06.2024 по справі № 420/23990/23, від 25.06.2024 по справі № 420/25467/23, від 25.04.2024 у справі № 380/2299/23.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Cуддя А.А. Ширант