Справа № 260/2229/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 серпня 2024 року м. Ужгород № 260/2229/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ващиліна Р.О.
при секретарі судового засідання Павловій О.В.
позивача: представник - Дудурич І.В.,
відповідача: представник - Фітас Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області від 21 березня 2024 року №1-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Закарпатській області від 21 березня 2024 року №1-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

31 липня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Так, у заявленому клопотанні представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

09 серпня 2024 року відповідач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У таких представник відповідача зауважив, що позивач не надала суду доказів, що підтверджують реальний розмір понесених судових витрат, за відсутності в укладеному договорі вартості конкретної послуги. Окрім того, вважає, що заявлена до стягнення сума витрат є неспівмірною зі складністю справу.

Представник позивача в судовому засіданні 12 серпня 2024 року заявлене клопотання підтримав та просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Представник відповідача в засіданні суду 12 серпня 2024 року проти заявленої позивачем суми судових витрат заперечила з мотивів, наведених у поданому запереченні.

Розглянувши заяву представника позивача про про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Нормами ч. 1 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно зі ст. 30 Закону №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з поданих представником позивача документів, позивач заявила до відшкодування 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката представник позивача долучив копію договору про надання правничої допомоги №2-А/24 від 21 квітня 2024 року та додаток №1-1 до нього, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат від 31.07.2024.

Проти заявленої до відшкодування суми понесених судових витрат у розмірі 5000,00 грн. представник відповідача заперечив з мотивів її неспіврозмірності ні зі складністю справи, ні з часом, витраченим на виконання відповідних робіт.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Ч. 7 ст. 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу ч.ч 7 та 9 зазначеної статті встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.04.2019 року у справі №826/9047/16.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги №2-А/24 від 21 квітня 2024 року, адвокат Дудурич І.В. зобов`язується надати правничу допомогу Клієнту - ОСОБА_1 з будь-яких правових питань, що стосуються прав та законних інтересів клієнтів, в об`ємах, визначених сторонами, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар та витрати, пов`язані з виконанням договору.

П. 4.2 договору передбачено, що перелік правничої допомоги, розмір гонорару, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати, умови повернення гонорару, перелік витрат та умови їх компенсації визначаються в замовленні, що є невід`ємною частиною даного договору.

Як вбачається із додатку №1-1 до договору, клієнт замовляє у адвоката надання наступної правничої допомоги, погоджує гонорар адвоката та витрати, пов`язані з виконанням договору: підготовка і подання процесуальних документів та представництво інтересів клієнта у справі №260/2229/24 за позовом до ГУ ДПСУ у Закарпатській області про визнання неправомірним та скасування рішення в суді першої інстанції у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат від 31.07.2024, у межах адміністративної справи №260/2229/24 адвокатом Дудуричем І.В. були надані наступні послуги:

- консультація клієнта щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом у справі;

- вчинення підготовчих дій (з`ясування чи мали місце обставини справи (факти), про які зазначає клієнт та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням висновків Верхового Суду щодо застосування відповідних правових норм);

- збір доказів у справі, а саме: отримання пояснень клієнта;

- аналіз зібраних доказів, узгодження із клієнтом правової позиції;

- підготовка процесуальних документів, а саме: відповіді на відзив від 26.05.2024, в тому числі аналіз викладених доводів та надання своїх заперечень, доводів та міркувань; додаткових пояснень від 11.06.2024; клопотання про стягнення судових витрат від 31.07.2024; клопотання про притягнення учасника справи до відповідальності від 01.01.2023;

- інші процесуальні дії (подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 21.05.2024; отримання інформації щодо наявності електронних кабінетів учасників справи; аналіз відзиву від 26.04.24 та додаткових документів, надання роз`яснень клієнту, узгодження правової позиції; аналіз заяви від 29.04.2024 та доданих документів, надання роз`яснень клієнту; підготовка проекту заяви про припинення договору з адвокатом Шпуганичем В.П.; аналіз заяви від 31.05.2024 та доданих документів, надання роз`яснень клієнту);

- подання документів до суду (виготовлення копій документів, що додаються до матеріалів справи; посвідчення документів, що додаються до матеріалів справи; направлення документів до суду, іншим учасникам справи, сплата судового збору);

- участь в судових засіданнях, в тому числі підготовка до судового засідання, витрачення часу на дорогу до судового засідання та в зворотному напрямку, очікування судового засідання, безпосередня участь в судовому засіданні, а саме: 27.05.2024, 11.06.2024, 31.07.2024;

- ознайомлення із матеріалами справи в підсистемі Електронний суд.

Суд вважає, що при вирішенні питання про стягнення на користь позивача судових витрат суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з прецедентною практикою такого заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 269).

Дослідивши заявлене обґрунтування витрат на правничу допомогу адвоката, враховуючи заперечення відповідача щодо їх вартості, суд дійшов висновку, що об`єми наданих послуг були завищені, а тому заявлені до відшкодування витрати не можуть бути визнані судом обґрунтованими у розмірі, зазначеному позивачем.

Так, суд зазначає, що адвокат розпочав здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 вже на стадії розгляду справи, а тому не міг надавати підготовчі послуги, в тому числі пов`язані зі сплатою судового збору та отриманням інформації щодо наявності електронних кабінетів в учасників справи. Окрім того, представником позивача в межах даної адміністративної справи не заявлялося клопотання про притягнення учасника справи до відповідальності від 01.01.2023, а докази підготовки проекту заяви про припинення договору з адвокатом Шпуганичем В.П. саме адвокатом Дудуричем І.В. відсутні.

Також суд враховує, що під час представництва інтересів ОСОБА_1 в даній адміністративній справі адвокат Дудурич І.В. жодних документів, окрім ордера на надання правничої допомоги та доказів здійснення витрат на правничу допомогу, суду та іншим учасникам не направляв та відповідно такі не посвідчував. Більше того, всі документі в ході розгляду даної справи подавались представником позивача через особистий електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд", що передбачає їх автоматичне надсилання системою усім учасника справи. В свою чергу доказів надіслання заяви про стягення витрат на професійну правничу допомогу відповідачу засобами поштового зв`язку представник позивача не надав.

З огляду на зазначене, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, а також клопотання представника відповідача про зменшення заявлених до відшкодування витрат, суд дійшов висновку, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 підлягає вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 143, 243, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн (Чотири тисячі гривень 00 коп.).

3. В задоволенні решти клопотання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Ващилін