Справа № 440/6356/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6356/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Удовіченка С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області на суму 41052,29 грн від 29.03.2024 №10367/6/16-31-13-06-06.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує протиправністю вимоги про сплату боргу (недоїмки), оскільки позивач був зареєстрованим як фізична особа та перебував на обліку як платник податків з 15.06.2012 по 04.07.2023. При цьому, у період з 25.03.2014 по 19.11.2018 позивач проходив військову службу під час мобілізації в особливий період, а з 25.02.2022 останній був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022. Відтак, відповідно до пункту 9-2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI відповідач не мав здійснювати нарахування податків і зборів позивачу до закінчення особливого періоду або до прийняття рішення про його демобілізацію.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/6356/24. Вирішено проводити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

19.06.2024 від ГУ ДПС у Полтавській області надійшов відзив на позов (а.с. 28-30), в якому управління заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначає, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС України ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) перебував на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (Глобинська ДПІ) як платник податків з 15.06.2012 по 04.07.2023. З 01.07.2012 по 31.12.2013 застосовувалася спрощена система оподаткування за умови сплати 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати для платників єдиного податку 2 групи, з 01.01.2014 по 04.07.2023 платник податків перебував на загальній системі оподаткування. Станом на 27.03.2024 в інтегрованій картці платника податків рахується заборгованість по єдиному внеску (технологічний код 71040000) в сумі 41052,29 грн (без врахування штрафної санкції та пені), яка виникла за рахунок щоквартальних нарахувань (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464), а саме: станом на 01.10.2013 борг з сумі 347,47 грн (інформація ПФУ); по строку сплати 21.10.2013 нараховано 1194,03 грн за 3 квартал 2013 року; по строку сплати 20.01.2014 нараховано 1218,67 грн за 4 квартал 2013 року; 15.07.2014 нарахована штрафна санкція в сумі 122,72 грн та пеня в сумі 190,33 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 27.06.2014 №; 06.09.2014 нарахована пеня в сумі 190,33 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 21.08.2014 №; по строку сплати 09.02.2018 нараховано 8448,00 за 2017 рік; по строку сплати 19.04.2018 нараховано 2457,18 грн за 1 квартал 2018 року; по строку сплати 19.07.2018 нараховано 2457,18 грн за 2 квартал 2018 року; по строку сплати 19.10.2018 нараховано 2457,18 грн за 3 квартал 2018 року; по строку сплати 21.01.2019 нараховано 2457,18 грн за 4 квартал 2018 року; по строку сплати 19.04.2019 нараховано 2754,18 грн за 1 квартал 2019 року; по строку сплати 19.07.2019 нараховано 2754,18 грн за 2 квартал 2019 року; по строку сплати 21.10.2019 нараховано 2754,18 грн за 3 квартал 2019 року; по строку сплати 20.01.2020 нараховано 2754,18 грн за 4 квартал 2019 року; по строку сплати 21.04.2020 нараховано 2078,12 грн за 1 квартал 2020 року; по строку сплати 20.07.2020 нараховано 1039,06 грн за 2 квартал 2020 року; по строку сплати 19.10.2020 нараховано 3178,12 грн за 3 квартал 2020 року; по строку сплати 19.01.2021 нараховано 2200,00 грн за 4 квартал 2020 року. Станом на 31.10.2018 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України по ОСОБА_1 рахувалась заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19083,09 грн. Тому по ОСОБА_1 26.11.2018 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2/1616, яку направлено боржнику рекомендованим листом та повернуто оператором поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" 04.03.2019. Дана вимога про сплату боргу (недоїмки) ОСОБА_1 не була оскаржена відповідно до чинного законодавства. Як наслідок, узгоджена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.11.2018 №Ф-2/1616-У була направлена до Глобинського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Глобинський ВДВС). Станом на 31.01.2020 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України по ОСОБА_1 збільшилась заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та становила 32556,90 грн. Відповідно до статті 25 Закону №2464 та Інструкції по ОСОБА_1 11.02.2020 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2/857 яку направлено боржнику рекомендованим листом та повернуто оператором поштового зв`язку з позначкою "за закінченням терміну зберігання" 23.04.2020. У подальшому, узгоджену вимогу про сплату боргу №Ф-2/857-У на приріст боргу в сумі 13473,90 грн направлено до Глобинського ВДВС. Станом на 31.03.2021 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України по ОСОБА_1 збільшилась заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та становила 41052,29 гривень. Відповідно до статті 25 Закону №2464 та Інструкції №449 по ОСОБА_1 14.04.2021 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2/562, яку направлено боржнику рекомендованим листом та повернуто оператором поштового зв`язку з позначкою "відсутній за вказаною адресою" 22.04.2021. Узгоджену вимогу про сплату боргу №Ф-2/562-У на приріст боргу в сумі 8495,30 грн направлено до Глобинського ВДВС. Станом на 10.06.2024 заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не погашена та становить 41052,29 грн. При цьому, положення п. 9-2 частини другої розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 не містять норми щодо звільнення від сплати єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, прийнятих на військову службу за контрактом. Враховуючи наведене, фізичні особі-підприємці, призвані до Збройних Сил України у зв`язку з мобілізацією, на особливий період, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, на весь строк їх військової служби звільняються від сплати єдиного внеску. Водночас, фізичні особи-підприємці, прийняті на військову службу за контрактом, не звільняються від сплати єдиного внеску за себе. Відповідно до наданої копії військового квитка за період з 23.07.2014 по 19.11.2018 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом, тому за даний період від сплати єдиного внеску не звільняється.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач наполягає на тому, що він надавав відповідачу докази для звільнення від нарахування та сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені (у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом), однак, відповідач не врахував дані обставини при обчисленні і нарахуванні відповідних податкових зобов`язань перед державою (а.с. 61-62).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) перебував на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (Глобинська ДПІ) як платник податків з 15.06.2012 по 04.07.2023; з 01.07.2012 по 31.12.2013 до нього застосовувалася спрощена система оподаткування за умови сплати 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати для платників єдиного податку 2 групи, з 01.01.2014 по 04.07.2023 платник податків перебував на загальній системі оподаткування, що учасниками справи не заперечується.

Станом на 27.03.2024 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (а.с. 41-53) рахується заборгованість по єдиному внеску (технологічний код НОМЕР_2 ) в сумі 41052,29 грн, яка виникла за рахунок щоквартальних нарахувань (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464) та донарахування штрафних санкцій і пені, а саме:

станом на 01.10.2013 борг з сумі 347,47 грн (інформація ПФУ);

по строку сплати 21.10.2013 нараховано 1194,03 грн за 3 квартал 2013 року;

по строку сплати 20.01.2014 нараховано 1218,67 грн за 4 квартал 2013 року;

15.07.2014 нарахована штрафна санкція в сумі 122,72 грн та пеня в сумі 190,33 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 27.06.2014 №;

06.09.2014 нарахована пеня в сумі 190,33 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 21.08.2014 №;

по строку сплати 09.02.2018 нараховано 8448,00 за 2017 рік;

по строку сплати 19.04.2018 нараховано 2457,18 грн за 1 квартал 2018 року;

по строку сплати 19.07.2018 нараховано 2457,18 грн за 2 квартал 2018 року;

по строку сплати 19.10.2018 нараховано 2457,18 грн за 3 квартал 2018 року;

по строку сплати 21.01.2019 нараховано 2457,18 грн за 4 квартал 2018 року;

по строку сплати 19.04.2019 нараховано 2754,18 грн за 1 квартал 2019 року;

по строку сплати 19.07.2019 нараховано 2754,18 грн за 2 квартал 2019 року;

по строку сплати 21.10.2019 нараховано 2754,18 грн за 3 квартал 2019 року;

по строку сплати 20.01.2020 нараховано 2754,18 грн за 4 квартал 2019 року;

по строку сплати 21.04.2020 нараховано 2078,12 грн за 1 квартал 2020 року;

по строку сплати 20.07.2020 нараховано 1039,06 грн за 2 квартал 2020 року;

по строку сплати 19.10.2020 нараховано 3178,12 грн за 3 квартал 2020 року;

по строку сплати 19.01.2021 нараховано 2200,00 грн за 4 квартал 2020 року.

Між тим, станом на 31.10.2018 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України по ОСОБА_1 рахувалась заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19083,09 грн.

Як наслідок, контролюючим органом відносно ОСОБА_1 26.11.2018 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2/1616, яку направлено боржнику рекомендованим листом та повернуто оператором поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" 04.03.2019 (а.с. 34).

Доказів оскарження позивачем вказаної вимоги про сплату боргу (недоїмки) у встановленому законом порядку матеріали справи не місять.

Станом на 31.01.2020 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України по ОСОБА_1 збільшилась заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та становила 32556,90 грн.

Як наслідок, контролюючим органом відносно ОСОБА_1 11.02.2020 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2/857, яку направлено боржнику рекомендованим листом та повернуто оператором поштового зв`язку з позначкою "за закінченням терміну зберігання" 23.04.2020 (а.с. 35).

Доказів оскарження позивачем вказаної вимоги про сплату боргу (недоїмки) у встановленому законом порядку матеріали справи не місять.

Станом на 31.03.2021 згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України по ОСОБА_1 збільшилась заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та становила 41052,29 грн.

Як наслідок, контролюючим органом відносно ОСОБА_1 14.04.2021 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2/562, яку направлено боржнику рекомендованим листом та повернуто оператором поштового зв`язку з позначкою "відсутній за вказаною адресою" 22.04.2021 (а.с. 36).

Вважаючи вимогу від 14.04.2021 №Ф-2/562 на суму 41052,29 грн протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з набранням чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи адміністрування єдиного внеску з 01.10.2013 здійснюють органи доходів і зборів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI (в редакції до 01.01.2018) платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI (в редакції з 01.01.2018) платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Водночас, підпунктом 2 пункту 6 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, визначено, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування платники сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону №2464-VI).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону №2464-VI).

За приписами статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску, зокрема, такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Відповідно до пункту 4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - в органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки, та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.04.2021 №Ф-2/562 слугувала наявність в інтегрованій картці ОСОБА_1 станом на 31.03.2021 заборгованості з єдиного внеску, що сплачується фізичними особами-підприємцями, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, у загальному розмірі 41052,29 грн, з яких недоїмка по єдиному внеску в сумі 40548,91 грн, штраф в сумі 122,72 грн та пеня в сумі 380,66 грн (а.с. 36, 41-53).

Так, згідно інтегрованої картки платника єдиного внеску - позивача:

станом на 01.10.2013 борг з сумі 347,47 грн (інформація ПФУ);

по строку сплати 21.10.2013 нараховано 1194,03 грн за 3 квартал 2013 року;

по строку сплати 20.01.2014 нараховано 1218,67 грн за 4 квартал 2013 року;

15.07.2014 нарахована штрафна санкція в сумі 122,72 грн та пеня в сумі 190,33 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 27.06.2014 №;

06.09.2014 нарахована пеня в сумі 190,33 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 21.08.2014 №;

по строку сплати 09.02.2018 нараховано 8448,00 за 2017 рік;

по строку сплати 19.04.2018 нараховано 2457,18 грн за 1 квартал 2018 року;

по строку сплати 19.07.2018 нараховано 2457,18 грн за 2 квартал 2018 року;

по строку сплати 19.10.2018 нараховано 2457,18 грн за 3 квартал 2018 року;

по строку сплати 21.01.2019 нараховано 2457,18 грн за 4 квартал 2018 року;

по строку сплати 19.04.2019 нараховано 2754,18 грн за 1 квартал 2019 року;

по строку сплати 19.07.2019 нараховано 2754,18 грн за 2 квартал 2019 року;

по строку сплати 21.10.2019 нараховано 2754,18 грн за 3 квартал 2019 року;

по строку сплати 20.01.2020 нараховано 2754,18 грн за 4 квартал 2019 року;

по строку сплати 21.04.2020 нараховано 2078,12 грн за 1 квартал 2020 року;

по строку сплати 20.07.2020 нараховано 1039,06 грн за 2 квартал 2020 року;

по строку сплати 19.10.2020 нараховано 3178,12 грн за 3 квартал 2020 року;

по строку сплати 19.01.2021 нараховано 2200,00 грн за 4 квартал 2020 року.

При цьому, у матеріалах справи докази оскарження позивачем у встановленому законодавством порядку рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 27.06.2014 № та рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 21.08.2014 № відсутні.

Станом на момент розгляду справи заборгованість позивача з єдиного внеску, що сплачується фізичними особами-підприємцями, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, складає 41052,29 грн та залишається несплаченою останнім в повному обсязі.

Підставою для відсутності обов`язку по сплаті вказаної вище заборгованості з єдиного внеску позивач вказує положення пункту 9-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI, оскільки у період з 25.03.2014 по 19.11.2018 позивач проходив військову службу під час мобілізації в особливий період, а з 25.02.2022 останній був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022. Відтак, на переконання позивача, відповідно до пункту 9-2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI відповідач не мав здійснювати нарахування податків і зборів позивачу до закінчення особливого періоду або до прийняття рішення про його демобілізацію.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити таке.

Так, нормами частини 3 статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та винесення спірної вимоги) визначено, що за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. У разі непровадження ними підприємницької діяльності у період проведення мобілізації нарахування податків і зборів таким фізичним особам - підприємцям не здійснюється.

Законом України від 20.05.2014 №1275-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" (далі - Закон №1275-VII), який набрав чинності 08.06.2014, розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI доповнено пунктом 9-2, відповідно до якого під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", якщо вони не є роботодавцями.

Підставою для такого звільнення є заява фізичної особи - підприємця та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів фізичною особою - підприємцем протягом 10 днів після її демобілізації. Якщо демобілізована фізична особа - підприємець перебуває на лікуванні (реабілітації) у зв`язку з виконанням обов`язків під час мобілізації, заява і копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, подаються протягом 10 днів після закінчення її лікування (реабілітації).

Цей пункт застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", та протягом усього особливого періоду".

Аналогічні норми містяться в Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

Зокрема, підпунктом 6 пункту 1 розділу ІV Інструкції №449, в редакції, чинній на час винесення спірної вимоги, визначено, що протягом особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та на весь період їх незаконного позбавлення волі в районах проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях платники, визначені пунктами 4, 5, якщо вони не є роботодавцями, та пунктом 5-1 частини першої статті 4 Закону, звільняються від виконання своїх обов`язків:

у разі призову на військову службу під час мобілізації або залучення до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу,- з першого календарного дня місяця призову на військову службу під час мобілізації платника до останнього календарного дня місяця, в якому платника було демобілізовано або завершено його лікування (реабілітацію);

у разі незаконного позбавлення волі в районах проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - з першого календарного дня місяця незаконного позбавлення волі до останнього календарного дня місяця, в якому платника було визволено або завершено його лікування (реабілітацію), необхідні після визволення.

Підставою для звільнення від сплати єдиного внеску у випадках, зазначених у пункті 7 розділу IV цієї Інструкції, є заява:

фізичної особи - підприємця (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, члена фермерського господарства) та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до податкового органу такою особою протягом 10 днів після її демобілізації або після закінчення її лікування (реабілітації).

Ця норма застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», та протягом усього особливого періоду;

фізичної особи - підприємця (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, члена фермерського господарства) або члена сім`ї та копії документів, що підтверджується даними державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України, про незаконне позбавлення волі такого платника, які подаються до податкового органу протягом 90 днів після звільнення або після закінчення лікування (реабілітації).

Термін перебування на лікуванні (реабілітації) підтверджується копією відповідної довідки (виписки) установи, в якій проводилося лікування (реабілітація) такої особи;

При цьому, проаналізувавши зміст наведених положень Закону №2464-VI та Інструкції №449 Верховний Суд у своїй постанові від 30.10.2018 у справі №805/930/16-а висловив правову позицію про те, що ненадання позивачем заяви про звільнення від відповідальності за невиконання обов`язку щодо своєчасного перерахування єдиного внеску не є безумовною нормою, оскільки звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі №2464-VI, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення.

Крім того, абзацами 7, 8 пункту 9-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI встановлено, що під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" для платників єдиного внеску, визначених у статті 4 цього Закону, призваних на військову службу під час мобілізації або залучених до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їхньої військової служби зупиняється застосування норм статті 25 цього Закону.

Підставою для такого зупинення є копія військового квитка або копія документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, яка подається до органів доходів і зборів цим державним органом протягом десяти днів після її мобілізації.

Судовим розглядом встановлено, що у період з 25.03.2014 по 19.11.2018 позивач проходив військову службу під час мобілізації в особливий період, а з 25.02.2022 останній був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022.

Вказане підтверджується відомостями з військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 , довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.04.2024 №66/3/1983 та довідки Військової частини НОМЕР_4 від 07.07.2023 №2504 (а.с. 11-16).

Тобто, за змістом вказаних документів, позивач був призваний та проходив військову службу у період з 25.03.2014 по 19.11.2018 та з 25.02.2022 саме у зв`язку із призовом за мобілізацією.

У контексті з наведеним суд зважає на зміст частини 1 статті 19 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", якою визначено, що військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Таким чином, наведеними законодавчими нормами встановлено, що особи, які призиваються під час мобілізації, на особливий період, в тому числі, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, можуть виконувати обов`язки військової служби як з укладенням контракту так і без нього. Така правова ситуація як укладення контракту, не змінює статусу осіб, які виконують обов`язки військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

На підставі наведених правових норм та встановлених обставин суд вважає, що норми пункту 9-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI, які звільняють фізичних-осіб підприємців призваних в порядку мобілізації, на особливий період від сплати єдиного внеску на весь строк служби, поширюють свою дію і на позивача.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №260/117/19.

Одночасно суд враховує те, що одна частина спірної заборгованості позивача по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виникла у період проходженням ним військової служби за призовом під час мобілізації, а інші частина - коли позивач не був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, а також був звільнений з такої військової служби.

Відтак, суд вважає, що у спірному випадку відповідач протиправно здійснив нарахування єдиного внеску позивачу до закінчення особливого періоду або до прийняття рішення про його демобілізацію лише за 2017 рік у сумі 8448,00 грн та 1-3 квартали 2018 року у загальній сумі 7371,54 грн (по 2457,18 грн за кожен квартал).

В решті ж спірних періодів нарахування єдиного внеску, штрафу та пені позивачу здійснювалося контролюючим органом обґрунтовано та цілком правомірно.

За викладених обставин, у даному випадку суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.04.2021 №Ф-2/562 лише в частині визначення платнику недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15819,54 грн.

В іншій частині вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.04.2021 №Ф-2/562 визнанню протиправною та скасуванню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код ВП 44057192) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.04.2021 №Ф-2/562 в частині визначення ОСОБА_1 недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15819,54 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень п`ятдесят чотири копійоки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Cуддя С.О. Удовіченко