Справа № 400/7181/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 серпня 2024 р. № 400/7181/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., перевіривши матеріали позовної заяви

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

01.08.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/7181/24 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 12.09.2023.

12.08.2024 представник позивачки подав до суду заяву про поновлення строків, яку умотивував тим, що позивачка у період з 20.07.2022 по теперішній час проходить військову службу і в цей період у неї не було можливості направити до суду позовну заяву у зв`язку з необхідністю виконання завдань за призначення військової служби згідно із займаною посадою.

Надаючи оцінку доводам клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом у цій справі, суд зазначає наступне.

У мотивувальній частині ухвали від 01.08.2024 про залишення позовної заяви без руху суд наголосив, що право на звернення до суду щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовців:

враховуючи положення частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом № 2352-ІХ), до 18.07.2022 не обмежене будь-яким строком;

відповідно до частини першою статті 233 КЗпП України (в чинній редакції згідно із Законом № 2352-ІХ) з 19.07.2022 обмежене тримісячним строком; водночас вказаний строк не підлягає застосуванню до 30.06.2023, так як він продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Тримісячний строк звернення до суду щодо виплати їй грошового забезпечення за вересень 2023 року спливає через три місяці з дня, коли вона дізналася про порушення свого права (01.11.2023), тобто 01.02.2024.

З наведеного слідує, що позовні вимоги в частині нарахування та виплати грошового забезпечення позивачці за період з 19.07.2022 по 12.09.2023 подані з порушенням тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

У заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивачки зазначив таку, на його переконання, поважну причину пропуску строку звернення до суду з цим позовом, як перебування позивачки на військовій службі у період з 20.07.2022 по теперішній час.

Щодо вказаної причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою суд зазначає наступне.

У пункті 47 постанови від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 Верховний Суд сформував правову позицію, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відтак сам факт введення в Україні воєнного стану не є самостійною обставиною, що унеможливлює подання позову до адміністративного суду в строки, встановлені КАС України.

У пунктах 30 і 31 мотивувальної частини постанови від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

У заяві про поновлення строку звернення до суду від 12.08.2024 представник позивачки стверджує, що сам факт перебування позивачки у відповідний період на військовій службі є поважною причиною для поновлення строків звернення до суду. Водночас він посилається на правові висновки Верховного Суду.

Однак, у наведених представником постановах Верховний Суд, зокрема у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З наведеного слідує, що сам факт проходження позивачкою військової служби не може бути безумовною підставою для поновлення строків звернення до адміністративного суду. Суд при вирішенні поважності причин пропуску відповідних строків повинен дослідити умови проходження позивачкою військової служби, зокрема, чи були наявні обставини, що унеможливлювали вчасно звернутися до суду з відповідним позовом.

Так, відповідно до даних довідки про проходження служби (трудової діяльності) від 07.03.2024 № 1694/662 з 13.09.2023 позивачка проходила військову службу на різних посадах, однак усі вони є офіцерськими посадами управління (штабу) відповідної частини.

Крім цього, місцем постійної дислокації військової частини, в якій з 13.09.2023 проходить військову службу позивачка, є місто Київ, що підтверджується довідкою від 07.03.2024 № 1694/662 та наказом командира відповідної військової частини (по стройовій частині) від 13.09.2023 № 221 щодо зарахування позивачки до списків її особового складу.

Будь-яких доказів чи бодай відомостей про те, що позивачка з 13.09.2023 покидала (відряджалась тощо) місце постійної дислокації військової частини, що знаходиться у місті Києві, позивачка суду не надала.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що перебування позивачки на військовій службі у період з 13.09.2023 по день подання позову суттєво не обмежувало та не ускладнювало їй можливість вчинити процесуальні дії (подати позовну заяву тощо) у визначений законом строк.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви представника позивачки від 12.08.2024 про визнання поважними причини попуску строку для звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позовна заява у відповідній частині підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 12.08.2024 про поновлення строків звернення до Миколаївського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 12.09.2023.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 повернути в частині таких позовних вимог, а саме щодо:

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачці грошового забезпечення з 19.07.2022 по 31.12.2022, у тому числі нарахованої та виплаченої в цей період грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачці з 19.07.2022 по 31.12.2022, у тому числі нарахованої та виплаченої в цей період грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачці грошового забезпечення з 01.01.2023 по 12.09.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачці з 01.01.2023 по 12.09.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук