Справа № 560/10784/24
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 25.07.2023 по 18.08.2023, з 28.08.2023 року по 08.09.2023 з урахуванням фактично виплачених сум.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 25.07.2023 по 18.08.2023, з 28.08.2023 року по 08.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 30.07.2024 позов залишено без руху. Вказано, що недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом надання до суду:

1) заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх обґрунтування;

2) копій доказів на підтвердження початкової та кінцевої дати перебування на стаціонарному лікуванні згідно виписки з карти стаціонарного хворого №ІХ-230811/8336 від 18.08.2023.

На виконання ухвали суду позивачем надіслано копію виписки з карти стаціонарного хворого №ІХ-230811/8336 від 18.08.2023, згідно якої позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Київська міська клінічна лікарня №18" в період з 11.08.2023 по 18.08.2023. Отже, в цій частині недоліки усунуто.

Також позивачем додано заяву про поновлення процесуального строку від 07.08.2024, в якій вказує, що він як військовослужбовець, втратив можливість вільно переміщуватись територією України та не мав можливості своєчасно скористатись правовою допомогою, оскільки не міг покинути територію військової частини.

Щодо цієї заяви суд зазначає наступне.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

Визначені процесуальним законом строки - це той орієнтовний період часу, протягом якого особа мала б проявити інтерес стосовно свого порушеного права, якщо вона дійсно зацікавлена у його поновленні. Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду та стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Що стосується відліку строку звернення із адміністративним позовом, слід зазначити, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки позивача.

Суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Президентом України Указом №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом було продовжено.

Велика Палата Верховного Суду у п.47 постанови у справі №990/115/22 зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Позивач вказує, що із запровадженням військового стану постійно несе службу та виконує свої службові обов`язки, що не дозволяє вільно розпоряджатися особистим часом.

Ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачем за умови надання до суду належних доказів того, що позивач із запровадженням військового стану не вправі вільно розпоряджатися особистим часом (такий висновок узгоджується з позицією, викладеною у п.48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №990/115/22).

Однак жодних доказів на підтвердження такої обставини позивач до суду не надав.

Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність тієї чи іншої обставини. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації своїх прав.

Таким чином, вказані позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Згідно з ч. 2 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що слід продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 07.08.2024.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду протягом 5 днів з отримання цієї ухвали заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.А. Божук