Справа № 560/20218/23
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2024 року

м. Київ

справа №560/20218/23

адміністративне провадження № К/990/29861/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 у справі №560/20218/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2023 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди працюючого судді, викладену у листі від 05.10.2023 №13872-13489/К-03/8-2200/23;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди працюючого судді, починаючи з 19.02.2020, з урахування фактично виплачених сум;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: термін строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979, що складає 2 роки 0 місяців 7 днів; половину строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті з 25.08.1981 по 01.07.1985, що складає 1 рік 11 місяців і рахувати, що стаж позивача, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 35 років, 1 місяць, 12 днів;

- нарахувати заборгованість за період з лютого 2020 року по дату виконання цього судового рішення і стягнути її з відповідача.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №560/3944/21 без зарахування до стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періодів проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979 та половини строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985);

- зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985) та період проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979;

- зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи половину строку навчання в Харківському юридичному інституті (період навчання з 25.08.1981 по 01.07.1985) та період проходження строкової військової служби з 11.05.1977 по 18.05.1979, починаючи з 19.02.2020 та з врахуванням виплачених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

31.07.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Також скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано правові позиції, які викладені в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Водночас Верховний Суд не приймає до уваги посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, оскільки така прийняті за інших обставин у справі. Так у постанові Верховного Суду у справі № 754/14898/15-а предметом спору було призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Колегія суддів також не бере до уваги твердження скаржника про втручання у його дискреційні повноваження та неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, оскільки вказані судові рішення не є нерелевантними до правовідносин, що виникли у справі №560/20218/23, рішення у якій оскаржуються. Суд зауважує, що вказані судові рішення прийняті за інших фактичних обставин, не містять висновків щодо дискреційних повноважень пенсійного органу та не суперечать висновкам судів попередніх інстанцій у справі №560/20218/23, рішення у якій оскаржуються.

Суд також звертає увагу, що мотиви суду апеляційної інстанції, якими він керувався при перегляді рішення суду першої інстанції у справі № 560/20218/23, відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 14.05.2021 у справі №414/529/17, про що суд апеляційної інстанції і зазначив в оскаржуваній постанові.

Отже оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки зміст доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.

Отже касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 у справі №560/20218/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа