Справа № 200/1073/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення адміністративного позову без руху

після відкриття провадження у справі

09 серпня 2024 року Справа №200/1073/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., дослідивши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, ОСОБА_2 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 21 березня 2019 року по 1 серпня 2020 року включно;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь індексацію-різницю грошового забезпечення 4258,75 грн в місяць у загальній сумі 49 856,16 грн за період з 21 березня 2019 року по 1 серпня 2020 року включно відповідно до норм абз. 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року провадження у справі було закрито відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року, апеляційна скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

15 липня 2024 року справа надійшла до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року адміністративну справу прийнято до провадження; призначити розгляд справи продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом було помилково констатовано, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161, 172 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 160 КАС в позовній заяві, крім іншого, зазначаються: […] 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; […] 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; […].

Відповідно до ч. 7 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі ЄСІТС), за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в е л е к т р о н н і й формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з абз. 1 ч. 8 ст. 18 КАС України реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в п а п е р о в і й формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, процесуальні документи (в тому числі заяви, подані в порядку виконання рішення суду) можуть подаватись до суду адміністративної юрисдикції у двох формах в електронній та паперовій формі.

Як вбачається з поданого в е л е к т р о н н і й формі процесуального документа із назвою Позовна заява, підписаного електронним підписом представника позивача, вказаний документ не містить: змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; посилання на докази, що підтверджують вказані обставини; переліку документів, що додані до нього; обґрунтування порушення оскаржуваною бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Також у вказаному документі зазначено, що «Адміністративний позов з додатками, підписаний ЕЦП, додається (з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2023 року у справі № 560/11012/22 щодо подачі документів через підсистему Електронний Суд)».

До позовної заяви додано додаток із назвою: Позовна заява з додатками.рdf., який містить у собі скановані копії парових документів у pdf-форматі, в тому числі копію документа із назвою Позовна заява.

Згідно зі ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг від 22 травня 2003 року № 851-IV електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. […] Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в е л е к т р о н н і й формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в п а п е р о в і й формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

При цьому відповідно до п. 26 Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (далі Положення про ЄСІТС) електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Згідно з абз. 1 п. 27 Положення про ЄСІТС до створених в Електронному суді документів (тобто, документів в електронній формі) користувачі можуть д о д а в а т и інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Отже, підписання електронним підписом за допомогою засобів ЄСІТС доданої до створеного в Електронному суді електронного документа к о п і ї документа (файлу), що містить зображення іншого документа (створеного в електронній формі, паперовій формі, доданої у pdf.форматі) є свідченням відповідності наданої суду е л е к т р о н н о ї к о п і ї цього додатку його оригіналові, проте не прирівнює таку копію до е л е к т р о н н о г о документа встановленої форми.

Таким чином, доданий до позовної заяви, яка складена в електронній формі, додаток у pdf.форматі із назвою Позовна заява н е є позовною заявою / адміністративним позовом, поданим в електронній формі, а також н е є позовною заявою / адміністративним позовом, поданим у паперовій формі зазначений документ є лише електронною копією документа, що створена у pdf-форматі та з а с в і д ч е н а електронним підписом в підсистемі Електронний суд, і яка є додатком до створеного в підсистемі Електронний суд електронного документа із назвою Позовна заява.

Про те, що накладення цифрового підпису в підсистемі Електронний суд на копії доданих через Електронний суд документів є саме з а с в і д ч е н н я м цих копій, а не п і д п и с а н н я м документів, зображених на цих копіях, неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 22 грудня 2022 року у справі № 450/569/22, від 26 січня 2023 року у справі № 450/605/22, від 7 лютого 2023 року у справі № 466/487/22, від 9 березня 2023 року у справі № 466/893/22, від 29 лютого 2024 року у справі № 466/76/22, в яких вирішувалось питання - чи можна вважати підписаним ордер, копія якого підписана електронним підписом та додана до створеного в "Електронному суді" процесуального документа (позовної заяви, апеляційної скарги).

Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України.

Стосовно посилань представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31 серпня 2023 року у справі № 560/11012/22, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 31 серпня 2023 року по справі № 560/11012/22, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113176052), Верховним Судом розглядалась скарга на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду, якою апеляційну скаргу позивача на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви було повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до наведеного у постанові, апеляційна скарга була повернута судом апеляційної інстанції з тих підстав, що спосіб звернення апелянтом з апеляційною скаргою не передбачений чинним процесуальним законодавством, оскільки формування самої апеляційної скарги у підсистемі Електронний суд не здійснено, а докази перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на цю скаргу, із використанням підсистеми Електронний суд відсутні.

Верховний Суд зазначив, що у ч. 4 ст. 298 КАС України наведені випадки, за яких суд апеляційної інстанції має повноваження повернути апеляційну скаргу без розгляду і що жоден з пунктів ч. 4 ст. 298 КАС України не був застосованим судом апеляційної інстанції, а лише зазначено, що спосіб звернення апелянтом з апеляційною скаргою не передбачений чинним процесуальним законодавством.

Також Верховний Суд вказав, що умовою прийнятності апеляційної скарги до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 296 КАС України, а також дотриманні термінів її подачі, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, та, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, подання відповідного клопотання про його поновлення, і що з метою усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання кодексом передбачена така процесуальна дія як залишення апеляційної скарги без руху із зазначенням недоліків такої скарги та установленням способу і строку їх усунення.

Разом із цим суд апеляційної інстанції, зазначивши про недотримання позивачем при подачі апеляційної скарги вимог ст. 296 КАС України щодо її змісту та форми, не постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Також у постанові вказано, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу зазначив, що докази перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на цю скаргу, із використанням підсистеми Електронний суд відсутні, що матеріалами справи підтверджено, що апеляційна скарга була сформована представником позивача через підсистему «Електронний суд», а також що відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису і що висновок про те, що електронний документ не підписаний ЕЦП, має ґрунтуватися на результатах відповідної перевірки. Проте на момент вирішення апеляційним судом питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача, матеріали справи не містили відомостей про те, що Сьомий апеляційний адміністративний суд проводив перевірку на предмет підписання її ЕЦП або, що за результатами такої перевірки було встановлено відсутність ЕЦП на електронному документі.

Проаналізувавши постанову Верховного Суду від 31 серпня 2023 року по справі № 560/11012/22, суд приходить до висновку, що зазначена постанова не містить висновків про те, що у випадку подання до суду процесуального документа (зокрема, позовної заяви) в е л е к т р о н н і й формі (підписаної електронним підписом) без дотримання при цьому приписів ст. 160 КАС України разом із додатком засвідченою електронним підписом копією позовної заяви, оригінал якої складено н е в електронній формі, - є поданням позовної заяви відповідно до приписів КАС України.

Отже, посилання представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31 серпня 2023 року у справі № 560/11012/22, є необґрунтованими.

Згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - підлягає залишенню без руху.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що за практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), при реалізації положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція) необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним і надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції. У рішенні ЄСПЛ у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain" зазначено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду. У рішеннях у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", № 35787/03, п. 29 ЄСПЛ вказав, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції і що це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист.

Разом із цим ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом та зазначив, що формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу на відміну від надмірного формалізму, який заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі П/9901/736/18 також зауважила, що згідно з практикою ЄСПЛ реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Врахувавши наведені вище висновки ЄСПЛ та Верховного Суду, проаналізувавши встановлені судом недоліки позовної заяви, поданої в межах адміністративної справи № 200/4811/24, суд дійшов висновку, що висновок суду про необхідність залишення позовної заяви без руху із наданням строку для усунення цих недоліків шляхом приведення у відповідність до чинного процесуального законодавства позовної заяви, в тому числі щодо викладення у позовній заяві змісту позовних вимог та їх обґрунтування, а також щодо дотримання передбаченої КАС України форми процесуального документа (електронна чи паперова), - не є надмірним формалізмом та не порушує права особи на судовий захист, разом із цим сприяє дотриманню процесуальних норм та правовій визначеності.

Керуючись ст.ст. 18, 44, 160, 161, 171, 246, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України Про електронні документи та електронний документообіг, Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду позовної заяви у формі, що відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України електронній або паперовій, та із зазначенням у поданій у належній формі позовній заяві відомостей, вимоги щодо яких наведені у статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі не виконання вимог цієї ухвали позовна заява буде залишена судом без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна