Справа № 280/7421/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

13 серпня 2024 року Справа № 280/7421/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В.., перевіривши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» (вул. Якова Новицького, буд. 11, м. Запоріжжя, 69005), в особі представника ліквідатора Мірошніка Ігоря Вікторовича (абонентська скринька №1176, м. Запоріжжя, 69005), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» (далі позивач), в особі представника ліквідатора Мірошніка Ігоря Вікторовича, до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 25.01.2022 відповідача про збільшення суми грошового зобов`язання позивача з податку на додану вартість на суму 28 833 591,25 грн.

Крім того, просить поновити пропущений строк звернення до суду, стягнути на користь позивача судові витрати в повному розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Доказів звільнення позивача від сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються, зокрема, у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено на 2024 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в місячному розмірі з 01.01.2024 3 028,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Тобто, ставка судового збору за подання даного позову становить 24 224,00 грн.

Матеріали позовної заяви містять копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 01.08.2024 на суму 24 224,00 грн. про сплату судового збору за подання позовної заяви позивачем до Запорізького окружного адміністративного суду.

З приводу вказаної квитанції до платіжної інструкції суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Під час перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № від 01.08.2024 на суму 24 224,00 грн. вже пред`являлась позивачем до суду по справі №280/7237/24.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 07.08.2024 по справі № 280/7237/24 позовна заява була залишена повернена позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, судовий збір, сплачений в адміністративній справі №280/7237/24 підлягає поверненню у разі подання відповідної заяви позивачем.

Отже, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № від 01.08.2024 на суму 24 224,00 грн. не може бути прийнята в якості сплати судового збору по справі № 280/7421/24, а тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних підставах.

В свою чергу, позивач не позбавлений права вирішити питання про повернення сплаченого судового збору в межах справи №280/7237/24.

Під час ухвалення судового рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду з аналогічного питання, що викладена у постанові від 13.02.2019 по справі №1540/3297/18, від 12.10.2023 по справі №160/554/23.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, відповідно до якого процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 25.01.2022 відповідача.

При цьому з позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що про наявність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення представник позивача ліквідатор (арбітражний керуючий) Мірошнік І.В. знав (повинен був знати) з часу призначення його арбітражним керуючим позивача (ухвала Господарського суду Запорізької області від 09.05.2023 у справі №908/3411/21), оскільки заява відповідача про грошові вимоги надійшла до Господарського суду Запорізької області 04.05.2023.

З даним позовом позивач звернувся до суду 08.08.2024 (сформований в системі «Електронний суд» 07.08.2024 о 20:51), тобто з пропущенням шестимісячного строку.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом представник позивача зазначає, що в період винесення оскаржуваного ППР керівником позивача був громадянин України, ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживав у АДРЕСА_2 .

Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, Каховська міська територіальна громада перебуває в тимчасовій окупації з 24.02.2022, а Херсонська міська територіальна громада перебувала в тимчасовій окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022.

Відтак, в силу об`єктивних причин, керівник позивача не міг вжити заходів щодо оскарження ППР в межах строку, передбаченого КАС.

У свою чергу, 11.01.2022 Господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справі № 908/3411/21 про банкрутство позивача (реєстраційний № якої в ЄДРСР 102547362), а постановою Господарського суду Запорізької області від 02.06.2022 по справі № 908/3411/21 позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (реєстраційний № якої в ЄДРСР 104634042).

У зв`язку із визнанням позивача банкрутом, повноваження його керівника ОСОБА_1 було припинено відповідно до ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.08.2022 по справі №908/3411/21 позивача ліквідовано (реєстраційний № якої в ЄДРСР 105860669) (далі Ухвала про ліквідацію позивача).

Таким чином, на момент деокупації населеного пункту, ОСОБА_1 не тільки вже не був керівником боржника та не мав повноважень на вчинення будь-який дій від його імені, але і позивача було ліквідовано.

Разом із тим, ні на стадії розпорядження майном, ні в ліквідаційній процедурі, відповідачем не було заявлено поточних грошових вимог у розмірі 28 833 591,25 грн , що виникли у зв`язку з оскаржуваною ППР.

Лише після скасування 20.02.2023 Центральним апеляційним господарським судом Ухвали про ліквідацію позивача та направлення справи на розгляд на стадії ліквідаційної процедури (реєстраційний № Постанови в ЄДРСР 109237703), відповідач 04.05.2023 звернувся до Господарського суду Запорізької області з Заявою про грошові вимоги в межах справи про банкрутство позивача, де заявив відповідні грошові зобов`язання позивача.

Саме у зв`язку із цими діями відповідача ліквідатору позивача стало відомо про такі грошові вимоги та підставу їх виникнення.

Також зазначає, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.06.2023 по справі №908/3411/21 про банкрутство позивача, незважаючи на заперечення ліквідатора, визнано грошові вимоги відповідача у розмірі 28 833 591,25 грн, що виникли на підставі повідомлення-рішення від 25.01.2022 № 1 (реєстраційний № якої в ЄДРСР 112226197). Не погоджуючись з вищезгаданою ухвалою про визнання грошових вимог відповідача, ліквідатор позивача подав апеляційну скаргу, розгляд якої було зупинено ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2023 по справі №908/3411/21 (реєстраційний № якої в ЄДРСР 114387876).

В першому судовому засіданні, яке відбулось 15.05.2024 після поновлення апеляційного провадження, головуючий суддя звернув увагу ліквідатора на те, що Верховний Суд змінив підхід щодо розгляду ППР в межах справи про банкрутство, а саме: питання правомірності вказаних вище податкових повідомлень-рішень та нарахування пені за несвоєчасну сплату визначених цим податком повідомленням - рішенням грошових зобов`язань не може бути предметом доказування у межах розгляду заяви з грошовими вимогами, оскільки правомірність рішень суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у цій справі.

З метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист просить поновити строк на звернення з позовом.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суддя зазначає наступне.

Суддя наголошує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З приводу посилання представника позивача на зміну судової практики щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих щодо суб`єкта господарювання, стосовно якого порушене провадження у справі про банкрутство, в порядку адміністративного судочинства суддя зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі №320/12137/20, яку було оприлюднено в ЄДРСР 11.05.2023, зазначила про наступне:

«95. Правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України, КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

96. Водночас у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України йдеться про звернення до суду з «майновими вимогами до боржника», а у статті 7 КУзПБ - про «всі майнові спори, стороною в яких є боржник».

97. При цьому спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме частини першої статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

98. Ураховуючи сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.06.2023 у справі №908/3411/21 було визнано грошові вимоги кредитора Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління ДПС у Запорізькій області до Боржника в розмірі 28 840 377,25 грн, з яких 23 073 461,00 грн - основна заборгованість та 5 766 916,25 грн - штрафні санкції.

В обґрунтування цієї ухвали господарський суд зазначив, що враховуючи той факт, що процедура оскарження вищезазначеного податкового повідомлення рішення вичерпана, відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України грошове зобов`язання визначене в ньому є узгодженим.

Заперечення під час розгляду грошових вимог Кредитора у справі про банкрутство по акту перевірки та прийнятому на його підставі податковому-повідомленню рішенню, визначені податкові зобов`язання по якому є узгодженими у розумінні податкового законодавства, не є підставним.

При цьому господарський суд зазначив, що відповідно до п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржити в суді податкові повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Отже, ще на час вирішення господарським судом питання про визнання грошових вимог відповідача існувала позиція Великої Палати Верховного Суду щодо можливості оскарження податкових повідомлень-рішень виключно в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно, посилання представника позивача на зміну судової практики є необґрунтованим.

При цьому належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

На підтвердження таких обставин позивачем не надано жодних доказів.

Суддя вважає наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом неповажними, підстави для поновлення пропущеного строку відсутні, у зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до цього позивачу необхідно надати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на угоди позивача з ТОВ «АЛОІНС-АГРО», проте до позову такі угоди (попередній договір) не додано. Отже, позивачем не додержані вимоги ч. 4 ст. 161 КАС України щодо обов`язку позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» (вул. Якова Новицького, буд. 11, м. Запоріжжя, 69005), в особі представника ліквідатора Мірошніка Ігоря Вікторовича (абонентська скринька №1176, м. Запоріжжя, 69005), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Товариству з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» необхідно у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду:

заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із доказами поважності причин пропуску цього строку;

документ про сплату судового збору у розмірі 24 224,00 грн. за звернення до суду із цим позовом (справа №280/7421/24);

належним чином засвідчену копію договору позивача з ТОВ «АЛОІНС-АГРО», за наслідками оцінки якого відповідачем прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Роз`яснити позивачу, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач не усуне недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію цієї ухвали надіслати представнику позивача засобами системи «Електронний суд».

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.В. Кисіль