Справа № 340/10371/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/10371/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через адвоката Поповича П.О., за допомогою підсистеми "Електронний суд", звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ГУ ДФС у Кіровоградській області у 2017 році провело документальну перевірку підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , склало акт №3/11-23-13-02/ НОМЕР_1 від 16.01.2017 року та донарахувало їй податкові зобов`язання і суми єдиного внеску на загальну суму 4301073,73 грн. Позивачка оскаржувала відповідні рішення контролюючого органу до суду (справа №П/811/812/17), проте у задоволенні її позову відмовлено, а суми узгоджених податкових зобов`язань набули статусу податкового боргу. Водночас СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 01.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. За результатами досудового розслідування фактів виникнення податкового боргу і ухилення ОСОБА_1 від сплати податків не встановлено, а кримінальне провадження 17.01.2020 року було закрито. У жовтні 2023 року позивачка звернулася до відповідача із заявою, у якій просила внести до Єдиного банку даних інформацію про відсутність у неї податкового боргу, сформованого на підставі акту перевірки №3/11-23-13-02/ НОМЕР_1 від 16.01.2017 року. Проте відповіді на цю заяву не отримала. З цих підстав представник позивачки просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Кіровоградській області щодо нездійснення коригування показників в її інтегрованій картці шляхом виключення даних про податковий борг, сформований на підставі податкових повідомлень - рішень № від 03.02.2017 року на суму 3883633,77 грн., № від 03.02.2017 року на суму 213458,45 грн., № від 03.02.2017 року на суму 510 грн., рішення про застосування штрафних санкцій № від 03.02.2017 року на суму 162986,35 грн. та вимоги №Ф- від 03.02.2017 року на суму 40485,16 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області відкоригувати показники в її інтегрованій картці шляхом виключення даних про податковий борг, сформований на підставі податкових повідомлень-рішень № від 03.02.2017 року на суму 3883633,77 грн., № від 03.02.2017 року на суму 213458,45 грн., № від 03.02.2017 року на суму 510 грн., рішення про застосування штрафних санкцій № від 03.02.2017 року на суму 162986,35 грн. та вимоги №Ф- від 03.02.2017 року на суму 40485,16 грн., на загальну суму 4301073,73 грн.

Ухвалою судді від 25.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та прийнято рішення здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що законність рішень контролюючого органу від 03.02.2017 про донарахування ФОП ОСОБА_1 податків і зборів підтверджена рішеннями судів у справі №П/811/812/17. Оскільки позивачка самостійно не погасила узгоджені суми, то вони набули статусу податкового боргу. Постанова слідчого від 17.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000044 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування не спростовує наявність у позивачки цього податкового боргу. Доводячи безпідставність вимог позивачки, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивачки подав відповідь на відзив, у якій посилався на те, що рішення судів у справі №П/811/812/17 прийняті з формальних підстав. Натомість у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 01.08.2018 року встановлено відсутність у позивачки податкового боргу.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 25.11.2008 року по 27.11.2019 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку платників податків як самозайнята особа та платник єдиного внеску.

У січні 2017 року посадові особи ГУ ДФС у Кіровоградській області провели документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року.

У ході перевірки встановлені порушення норм Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", про що складено акт перевірки №3/11-23-13-02/ НОМЕР_1 від 16.01.2017 року.

На підставі цього акту перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області прийняло щодо ФОП ОСОБА_1 такі рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.02.2017 року про нарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 3883633,77 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.02.2017 року про нарахування військового збору в сумі 213458,45 грн.,

- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № від 03.02.2017 року про нарахування штрафу в сумі 510 грн.,

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 03.02.2017 року про визначення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 162 986,35 грн.

- рішення № від 03.02.2017 року про застування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 40 475,16 грн.,

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивачка 16.02.2017 року подала скаргу до ДФС України, яку рішенням від 19.04.2017 року залишено без задоволення.

У травні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати вказані рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області протиправними та скасувати їх.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року у справі №П/811/812/17, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 року, у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Верховного Суду від 26.07.2022 року вказані судові рішення залишені без змін.

У червні 2020 року ГУ ДПС у Кіровоградській області, яке є правонаступником ГУ ДФС у Кіровоградській області, звернулося до суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 5 953 258, 80 грн., до якого зокрема включено узгоджені суми податкових зобов`язань та штрафів, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями № від 03.02.2017 року, № від 03.02.2017 року, № від 03.02.2017 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року у справі №340/2216/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 року позов ГУ ДПС у Кіровоградській області задоволено повністю.

Між тим, за повідомленням ГУ ДФС у Кіровоградській області про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2018 року та за актом перевірки №3/11-23-13-02/ від 16.01.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000044 від 01.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України.

Досудове розслідування по цьому кримінальному провадженню здійснювалось слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області. Постановою старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області від 17.01.2020 року кримінальне провадження закрито на підставі абзацу 14 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

У серпні 2023 року представник ОСОБА_1 подав до Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №П/811/812/17 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі п.2 ч.2 ст.361 КАС України. Як на нововиявлені обставини посилався на постанову слідчого від 17.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000044.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року у справі №П/811/812/17, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023 року, у задоволенні цієї заяви відмовлено.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ДПС у Кіровоградській області із заявою від 11.10.2023 року, у якій, посилаючись на постанову слідчого від 17.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000044, просила внести до інтегрованих карток платника податків щодо неї в системі ІКП ІТС "Податковий блок" Єдиного банку даних інформацію про відсутність у неї податкового боргу (виключити/вилучити інформацію про наявність податкового боргу), сформованого на підставі податкових повідомлень-рішень № від 03.02.2017 року, № від 03.02.2017 року, № від 03.02.2017 року, рішення про застосування штрафних санкцій № від 03.02.2017 року та вимоги №Ф- від 03.02.2017 року.

На цю заяву ГУ ДПС у Кіровоградській області направило позивачці відповідь від 27.10.2023 року про те, що донараховані грошові зобов`язання є узгодженими, набули статусу податкового боргу, що підлягає сплаті. Підстави для відображення в ІКП погашення податкового боргу, передбачені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року №5, відсутні.

Позивачка, стверджуючи, що не отримала від відповідача відповіді на свою заяву, звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок визначення сум податкових зобов`язань та погашення податкового боргу платників податків регулюється Податковим кодексом України.

На час виникнення у позивачки податкового боргу Податковий кодекс України містив такі норми:

Стаття 14. Визначення понять

14.1. У цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

14.1.156. податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

14.1.152. погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Стаття 54. Визначення сум податкових та грошових зобов`язань

54.3. Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Стаття 55. Скасування рішень контролюючих органів

55.1. Податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Стаття 56. Оскарження рішень контролюючих органів

56.1. Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

56.2. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

56.3. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

56.5. Платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

56.12. Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

56.15. Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

56.17. Процедура адміністративного оскарження закінчується:

56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті;

56.17.2. днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;

56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

56.18. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

56.19. У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

56.21. У разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

56.22. Якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Початок досудового розслідування стосовно платника податків або повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення його службовим (посадовим) особам не може бути підставою для зупинення провадження у справі або залишення без розгляду скарги (позову) такого платника податків, поданої до суду в межах процедури оскарження рішень контролюючих органів.

Стаття 57. Строки сплати податкового зобов`язання

57.3. У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Стаття 60. Відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги

60.1. Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

60.2. У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Стаття 65. Облік самозайнятих осіб

65.1. Взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

65.10. Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Стаття 102. Строки давності та їх застосування

102.4. У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (надалі - Закон №2464-VI).

На час виникнення у позивачки недоїмки Закон №2464-VI містив такі норми:

Стаття 1. Визначення термінів

1. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

6) недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 8. Розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування

4. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Стаття 9. Порядок обчислення і сплати єдиного внеску

3. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

11. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Стаття 25. Заходи впливу та стягнення

1. Рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

2. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

3. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

4. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

14. Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

15. Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

16. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 20.05.2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок №422), який діяв до 05.04.2021 року.

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №422:

- інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

- інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

- оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП;

- первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо).

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу І Порядку №422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Пунктами 1, 2, 3 підрозділу 1 розділу ІІ Порядку №422 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі:

- нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків);

- нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску);

- сплати податків, зборів та єдиного внеску за фактом надходження інформації органів Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) про надходження сум податків, зборів, єдиного внеску.

ІКП закриваються структурним підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників в органах ДФС у зв`язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Заходи щодо зняття з обліку платників в органах ДФС у зв`язку з припиненням платника податків проводяться відповідно до порядку обліку платників податків і зборів та порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами проведення відповідних заходів у зв`язку з ліквідацією або реорганізацією платника податків орган ДФС за основним місцем обліку формує відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів та відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску.

За наявності грошових зобов`язань або податкового боргу орган ДФС не здійснює подальші процедури щодо зняття платника податків з обліку до їх погашення або визнання такого боргу безнадійним та його списання у порядку, визначеному статтею 101 глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України.

При цьому в інформаційній системі органів ДФС ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:

- погашення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;

- повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та/або списання до бюджету за заявою платника;

- повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів соціального страхування за заявою платника;

- відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань або податкового боргу, не погашених на дату закриття ІКП.

Суд установив, що ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі акту перевірки №3/11-23-13-02/ від 16.01.2017 року визначило позивачці податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, з військового збору, нарахувало штраф, а також суми єдиного внеску, про що 03.02.2017 року надіслало їй відповідні податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування фінансових санкцій.

Позивачка скористалася процедурою адміністративного та судового оскарження рішень контролюючого органу. Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України грошові зобов`язання вважалися неузгодженими до дня набрання судовим рішенням у справі №П/811/812/17 законної сили, тобто до 10.07.2018 року. За правилами пункту 57.5 статті 57 ПК України, статті 25 Закону №2464-VI позивачка повинна була сплатити нараховані їй суми грошових зобов`язань, недоїмки та штрафу протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Оскільки позивачка у встановлений строк не сплати ці суми, то вони набули статусу податкового боргу, а контролюючий орган розпочав заходи щодо його примусового стягнення.

В інформаційній системі ДПС відображалися результати адміністративного та судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП, вівся оперативний облік нарахованих і сплачених податків та зборів, відображався стан розрахунків з бюджетом, як це передбачено нормами чинного на той час Порядку №422.

Наразі ІКП, відкриті в ГУ ДПС у Кіровоградській області щодо ОСОБА_1 , не закриті з огляду на наявність непогашеного податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені. Позивачка після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності продовжує обліковуватись у контролюючому органі як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності, та як платник єдиного внеску. Позивачка повинна забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності та зі сплати єдиного внеску, у тому числі за тими платежами, які донараховані їй рішеннями ГУ ДФС у Кіровоградській області від 03.02.2017 року, прийнятими на підставі акту перевірки №3/11-23-13-02/ від 16.01.2017 року.

Позивачка у цій справі висуває до відповідача вимоги, аби той за її заявою від 11.10.2023 року відобразив в інформаційній системі ДПС та в ІКП погашення податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, які нараховані їй рішеннями ГУ ДФС у Кіровоградській області від 03.02.2017 року. Стверджує, що підставою для цього є постанова слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області від 17.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000044. Посилається на необхідність застосування положень пп.4.1.4 п.4.1 ст.4, п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України щодо презумпції правомірності дій платника податків та прийняття контролюючим органом рішення на користь платника податків.

Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 року за №321/35943, затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок №5).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №5 оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі.

Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 підрозділу 1 розділу VI Порядку №5 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є:

- відомості Казначейства про надходження сум податків, зборів, єдиного внеску у вигляді технологічних файлів @B та @E;

- подана платниками звітність, у тому числі уточнена (зменшення суми податкового боргу / заборгованості зі сплати єдиного внеску за рахунок зменшення платником сум грошових зобов`язань / сум єдиного внеску);

- декларація з податку на додану вартість із заявленою сумою від`ємного значення у рахунок погашення боргу, сумою до відшкодування з державного бюджету на поточний рахунок платника податків;

- скарга (заява) платника податків або ухвала суду про відкриття провадження у справі, інформацію про які внесено після настання граничного строку сплати грошових зобов`язань / сум єдиного внеску, визначених податковим органом;

- рішення податкового органу, прийняте за результатами оскарження в адміністративному порядку податкового повідомлення-рішення / вимог та рішень щодо єдиного внеску, яким скасовується або зменшується сума грошового зобов`язання та пені / сума єдиного внеску;

- рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили;

- договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) / графік погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) на підставі рішення суду або відповідно до закону, яким передбачено розстрочення (відстрочення);

- рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте за наявності підстав, визначених статтею 101 розділу II Кодексу;

- рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте за наявності підстав, визначених статтею 97 розділу II Кодексу;

- рішення про прощення (списання) податкового боргу (заборгованості з платежів до бюджетів), прийняте згідно з відповідним законом або на виконання рішення суду (у тому числі у справі про банкрутство), що набрало законної сили;

- рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску, прийняте за наявності підстав, визначених законодавством про збір та облік єдиного внеску;

- рішення про скасування пені.

Пунктом 13 підрозділу 1 розділу VI Порядку №5 передбачено, що відображення в ІКП погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску відбувається на підставі первинних документів, зазначених у пункті 2 підрозділу 1 цього розділу, шляхом зменшення значення суми такого боргу (заборгованості) відповідно до встановленої черговості датою проведення відповідної операції.

У ході судового розгляду справи позивачка не довела наявності підстав (первинних документів), які б покладали на контролюючий орган обов`язок відобразити в інформаційній системі ДПС та в ІКП погашення (зменшення) сум податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, що виникли за рішеннями контролюючого органу від 03.02.2017 року, узгодженими у судовому порядку. Ці рішення наразі не скасовані і не відкликані. Контролюючий орган не приймав рішення про розстрочення (відстрочення), списання, прощення щодо цього податкового боргу та недоїмки.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, на яку посилалася позивачка, не є первинним документом, на підставі якого в ІКП відображається погашення податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску.

У спірних правовідносинах суд не встановив підстав для застосування правил вирішення конфлікту інтересів між платником податків і контролюючим органом, наведених у пп.4.1.4 п.4.1 ст.4, п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України.

Суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах щодо ведення оперативного обліку податків, зборів та єдиного внеску відповідач діяв правомірно, прав позивачки не порушував, протиправної бездіяльності не вчиняв. Позовні вимоги про спонукання відповідача відкоригувати показники в її ІКП шляхом виключення даних про податковий борг, сформований на підставі рішень контролюючого органу від 03.02.2017 року, є безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачці відмовлено у задоволенні її позову, то підстави для стягнення судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ