Справа № 200/6632/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року справа №200/6632/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 200/6632/23 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 31.12.2022 за виключенням вже виплаченої частини індексації;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 31.12.2022 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - жовтень 2020 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та виплатити ОСОБА_2 її недоотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації;

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 10.10.2023 при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29.01.2020 показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) за період з 19.10.2020 по 31.12.2020 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021; з 01.01.2022 по 31.12.2022 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022; за період з 01.01.2023 по 10.10.2023 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 10.10.2023, що були нараховані під час переведення, шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати ОСОБА_2 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, під час проходження військової служби у період з 24.02.2022 по 01.05.2023, за виключенням раніше виплаченої частини додаткової винагороди;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди березень-квітень 2022 року, вересень 2022 року та січень-квітень 2023 року військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за виключенням раніше виплаченої частини додаткової винагороди.

Також просив здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення у період з 19.10.2020 по 19.05.2023 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29.01.2020 показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) за період з 19.10.2020 по 31.12.2020 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021; з 01.01.2022 по 31.12.2022 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022; за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, премії за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 19.05.2023;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт оскаржив рішення суду тільки в частині задоволених вимог щодо правомірності розрахунку грошового забезпечення позивача, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Апелянт зазначив, що вiдповiдно до пункту 8 «Прикiнчевих положень» Закону Украни вiд 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 pік» встановлено, що у 20l9 роцi для визначення посадових окладiв, заробiтної плати, грошового забезпечення працiвникiв державних органiв як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осiб, встановлений на 01 сiчня 2018 року.

Позивач не врахував, що не вiдображення змiн, внесених постановою КМУ вiд 21.02.2018 № 103, в пунктi 1 Примiтки Додатку 1 та Примiтки Додатку 14 Постанови № 704 є виключно технiчним недолiком i не може впливати на визначення розмiрiв посадових окладiв, окладiв за вiйськовими (спецiальними) званнями вiйськовослужбовцiв. Тому вiйськова частина НОМЕР_1 дiяла правомiрно, застосовуючи при обчисленнi в спiрний перiод посадового окладу та окладу за військовим званням позивача таку розрахункову величину, як прожитковий мінімум для працездатних осiб.

Апелянт щодо розподілу судових витрат зазначив, що матерiалами справи не підтверджено факти отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач з 19.10.2020 по 10.10.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2020 № 301 позивача зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 19.10.2020, позивач прийняв з 19.10.2020 справи та посаду розвідника - номера обслуги 1 відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти в/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2023 № 293 молодшого сержанта ОСОБА_2 вирішено вважати таким, що вибув до нового місця служби у смт Шацьк Волинської області. З 10.10.2023 ОСОБА_2 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Крім іншого наказано: виплатити оклад за військовим званням та надбавку за вислугу років з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 10.10.2023.

Листом відповідача від 26.10.2023 №692/8361 повідомлено про розмір грошового забезпечення, розмір індексації грошового забезпечення та про розмір додаткової винагороди, передбаченою постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року, що нараховані та виплачені позивачеві у період служби, додавши довідку про доходи, довідку розрахунок індексації грошового забезпечення.

За довідкою-розрахунком індексації за період з жовтня 2020 року по жовтень 2023 року включно ОСОБА_2 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - березень 2018 року в наступних розмірах: за жовтень 2020 року в сумі 94,90 грн, за листопад 2020 року в сумі 226,29 грн, за грудень 2020 року в сумі 233,81 грн, за січень-березень 2021 року в сумі 331,42 грн/щомісячно, за квітень-червень 2021 року в сумі 415,41 грн/щомісячно, за липень-листопад 2021 року в сумі 540,03 грн/щомісячно, за грудень 2021 року - січень 2022 року в сумі 563,19 грн/щомісячно, за лютий-квітень 2022 року в сумі 672,35 грн/щомісячно, за травень 2022 року в сумі 913,01 грн, за червень 2022 року в сумі 1017,21 грн, за липень 2022 року в сумі 1066,00 грн, за серпень-жовтень 2022 року в сумі 1281,80 грн/щомісячно, за листопад 2022 року в сумі 1424,80 грн, та за грудень 2022 року в сумі 1470,83 грн, що разом становить 18373,92 грн.

Позивач вважає, що у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови КМУ від 28.10.2020 №1038, індексація грошового забезпечення позивача мала проводитися із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - жовтень 2020 року та мала застосовуватися мінімальна фіксована індексація 4258,75 грн, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.

Позивач вказав, що у період з 19.10.2020 по 10.10.2023 відповідач нараховував грошове забезпечення виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що не заперечується відповідачем.

Також матеріалами справи підтверджується, що у період проходження військової служби позивач отримав два поранення (мінно-вибухові травми).

За випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.08.2022, виданою госпітальним відділенням військової частини НОМЕР_1 , позивач перебував у стаціонарі з 27.07.2022 по 04.08.2022 з діагнозом: МВТ (27.07.2022), струс головного мозку, акубаротравма, перфорація (посттравматична) барабанної перетинки справа, змішана приглухуватість справа. Рекомендації: лікування в отоларингологічному відділенні медичного закладу вторинного/третинного рівня надання медичної допомоги.

Згідно виписки №544 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.08.2022, виданою Державною установою «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМН України» , позивач перебував у стаціонарі з 08.08.2022 по 17.08.2022 з діагнозом: Н72 Перфорація барабанної перетинки справа (посттравматична) наслідки мінно-вибухової травми (27.07.2022). Рекомендації: ВЛК на 30 днів.

За довідкою військово лікарської комісії №115 від 17.08.2022 діагноз: перфорація барабанної перетинки справа (посттравматична), наслідки мінно-вибухової травми (27.07.2022). Травма - ТАК, пов`язана з проходженням військових обов`язків, пов`язаних з захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

За довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 176 від 02.09.2022 позивач 27.07.2022 отримав: МВТ, акубаротравму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, перфорацію правої барабанної перетинки за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини в районі пункту Богородичне Донецької області внаслідок підриву протитанкової міни. Травмування не пов`язане з використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

Позивач після отриманої травми 27.07.2022 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини перебував на стаціонарному лікуванні у період з 27.07.2022 по 04.08.2022, з 08.08.2022 по 17.08.2022 та у відпустці на 30 днів за висновком ВЛК.

21.11.2022 ОСОБА_2 вдруге отримав мінно-вибухову травму.

За випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4318 від 30.11.2022, виданою КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, позивач перебував у стаціонарі з 23.11.2022 по 30.11.2022 з діагнозом: МВТ (21.11.2022), струс головного мозку, акубаротравма, перфорація (посттравматична) барабанної перетинки справа, кондуктивна правостороння приглухуватість. Рекомендації: потребує хірургічного лікування в умовах військового госпіталю (тимпанопластика).

Згідно довідки військово-лікарської комісії №286 від 20.12.2022 ОСОБА_2 діагноз: стан після МВТ (21.11.2022), ЗЧМТ. Струс головного мозку із стійким цефалгічним синдромом. Акубаротравма із порушенням цілісності правої барабанної перетинки. Правобічний гострий постравматичний перфоративний отит. Остеохондроз грудного відділу хребта. Вертеброгенна торакалгія. Гіпертонічна хвороба І ст, ст. 2. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб наказу МОУ №402 від 14.08.2008 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно виписки №544 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №21710-22 від 21.12.2022, виданою КП Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади, позивач перебував у стаціонарі з 07.12.2022 по 21.12.2022 з діагнозом: стан після МВТ (21.11.2022). ЗЧМТ. Струс головного мозку. Постанова ВЛК КП «МО ЛМТГ» від 20.12.2022 - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 днів.

За довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 416 від 11.02.2023 ОСОБА_2 21.11.2022 отримав: МВТ, акубаротравму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, травматичну перфорацію барабанної перетинки справа за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі пункту Білогорівка Сєверодонецького району Луганської області внаслідок гранатометного обстрілу; травмування не пов`язане з використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

Згідно виписки №787 з медичної карти стаціонарного хворого №787 від 13.03.2023, виданою КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни, позивач перебував у стаціонарі з 23.02.2023 по 13.03.2023 з діагнозом: стан після МВТ (27.07.2022 і 21.11.2022). ЗЧМТ. Струс головного мозку.

За довідкою військово-лікарської комісії КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» №47 від 13.03.2023 ОСОБА_2 діагноз: стан після МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма із порушенням цілісності правої барабанної перетинки (21.11.2022) у вигляді вираженої цефалгії, артеріальної гіпертензії, органічного стресового розладу, правосторонньої приглухуватості. Тяжкість отриманої травми ТЯЖКА. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб наказу МОУ №402 від 14.08.2008 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023 №70 на підставі пункту 116 підпункту 15 Положення про проходження військової служби у Збройних Силах України молодшого сержанта ОСОБА_2 , командира 2 відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти, який перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 09.03.2023.

За випискою №787 з медичної карти стаціонарного хворого №1911 від 01.05.2023, виданою КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, позивач перебував у стаціонарі з 22.04.2023 по 01.05.2023 з діагнозом: хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт в ст. загострення з больовим, корінцевим синдромом.

За довідкою військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_2 від 16.05.2023 №520 ОСОБА_2 діагноз: наслідки повторних ВТ (27.07.22022, 21.11.2022), ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді вираженого цефалгічного, вестебуло-атактичного, астено-невротичного синдромами, вторинної артеріальної гіпертензії, акубаротравматичного ураження у вигляді хронічної кондуктивної приглухуватості. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. На підставі статті 75в, 79г, 34в, 64в, 23в, 43 в графи ІІ Розкладу хвороб, графи 1 ТДВ «Б» не придатний до військової служби у десантно-штурмових військах. Придатний до військової служби.

За довідкою про доходи позивача від 20.10.2023 №1444фс нараховано грошове забезпечення становить, зокрема:

у лютому 2022 року у розмірі 13773,50 грн, інші нарахування - 3338,71 грн

у березні 2022 року у розмірі 18170,70 грн, інші нарахування- 29550,69 грн,

у квітні 2022 року у розмірі 18170,70 грн, інші нарахування- 83306,45 грн,

у травні 2022 року у розмірі 18170,70 грн, інші нарахування- 117498,35 грн,

у червні 2022 року у розмірі 18411,36 грн, інші нарахування- 100000 грн,

у липні 2022 року грошове забезпечення - 18515,56 грн, інші нарахування- 100000 грн,

у серпні 2022 року грошове забезпечення - 18564,56 грн, інші нарахування - 100000 грн,

у вересні 2022 року грошове забезпечення - 18780,15 грн., інші нарахування - 45806,46 грн,

у жовтні 2022 року грошове забезпечення - 18780,15 грн, інші нарахування - 100000 грн,

у листопаді 2022 року грошове забезпечення - 18780,15 грн, інші нарахування- 93225,81 грн,

у грудні 2022 року грошове забезпечення - 18923,15 грн, інші нарахування - 188416,05 грн,

у січні 2023 року грошове забезпечення - 18923,18 грн, інші нарахування - 30000 грн,

у лютому 2023 року грошове забезпечення - 17498,35 грн, інші нарахування- 30000 грн, у березні 2023 року грошове забезпечення - 27071,75 грн, інші нарахування - 93571,43 грн,

у квітні 2023 року грошове забезпечення - 27071,75 грн, інші нарахування - 0 грн,

у травні 2023 року грошове забезпечення - 27071,75 грн, інші нарахування - 0 грн,

у червні 2023 року грошове забезпечення - 27071,75 грн, інші нарахування - 0 грн,

у липні 2023 року грошове забезпечення - 20184,41 грн, інші нарахування - 0 грн,

у серпні 2023 року грошове забезпечення - 662,50 грн, інші нарахування - 0 грн,

у вересні 2023 року грошове забезпечення - 662,50 грн, інші нарахування - 54143,50 грн,

у жовтні 2023 року грошове забезпечення - 932,66 грн, інші нарахування - 0 грн.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 №36 про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2023 №293 вбачається доповнення наказу від 10.10.2023 №293 щодо виплати позивачу додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану» за період безпосередньої участі у бойових діях або здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах з 23.02.2023 по 12.04.2023.

Щодо правомірності розрахунку грошового забезпечення позивача, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18).

Згідно ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

КМУ прийнято постанову від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанови № 704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно п. 10 Постанови № 704 вказана постанова набрала чинності з 01.01.2018.

Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

За п. 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

В примітці Додатку 14 Постанови № 704 зазначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

З 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), п. 6 якої, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Станом на час прийняття Постанови № 704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.

Таким чином, з 29.01.2020 відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка запроваджувала алгоритм розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Крім того, 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

Отже, п. 4 Постанови № 704 щодо встановленого алгоритму розрахунку «але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року» під час розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, не застосовується, а здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, з 29.01.2020 розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, є множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Оскільки позивач звертається з позовними вимогами за період з 19.10.2020 по 10.10.2023, то розрахунковою величиною для визначення розміру його посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023.

Разом з цим, пунктами 1 і 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704» (далі Постанова № 481) вирішено:

- Скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662).

- Внести зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), виклавши абзац перший в такій редакції:

« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постанова № 481 набула чинності 20.05.2023.

На момент розгляду цієї справи Постанова № 481 нечинною не визнавалася.

Отже, щодо частини спірного періоду з 20.05.2023 по 10.10.2023 підлягають застосуванню приписи п. 4 Постанови № 704 в редакції Постанови № 481.

Таким чином, у період з 20.05.2023 по 10.10.2023 відсутні підстави для здійснення розрахунку грошового забезпечення позивача і відповідних виплат при звільненні з військової служби виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023.

Правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема у справі № 400/6214/21, не можуть бути застосовані до цього періоду з огляду на подальші законодавчі зміни, а саме набуття 20.05.2023 чинності Постановою № 481.

Позовні вимоги в цій частині підлягають лише частковому задоволенню, тобто, стосовно періоду по 19.05.2023. В іншій частині, в тому числі, щодо відповідних виплат при переведенні, позов задоволенню не підлягає.

Крім того, в період з 19.10.2020 по 19.05.2023 позивачу нараховувалися та виплачувалися такі виплати, зокрема: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії, грошова допомога на оздоровлення, що підтверджується довідками наданими на вимоги ухвали суду, отже відповідачу необхідно провести перерахунок додаткових виплат за період з 19.10.2020 по 19.05.2023.

Також підлягають перерахунку виплати, що нараховані та виплачені по 19.05.2023, а саме: грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії за період з 19.10.2020 по 19.05.2023, оскільки при їх обрахунку використано посадовий оклад та оклад за військовим званням не в тому розмірі, який визначений чинним законодавством.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення у період з 19.10.2020 по 19.05.2023 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29.01.2020 показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) за період з 19.10.2020 по 31.12.2020 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021; з 01.01.2022 по 31.12.2022 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022; за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 - із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт, а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, премії за період проходження військової служби з 19.10.2020 по 19.05.2023.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 1 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У той же час, аналізуючи здійснені адвокатом послуги за критеріями, визначеними у ч. 5 ст. 134 КАС України та на предмет неминучості - критерію, що застосовується Європейським судом з прав людини, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Витрати позивача на правничу допомогу підтверджується договором про надання правової допомоги від 30.05.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Берзінь С.Л., квитанцією до прибуткового касового ордера від 06.11.2023 відповідно до договору про надання правової допомоги від 30.05.2023 на суму 5000 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, виходячи з конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає об`єму наданих послуг, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 200/6632/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 12 серпня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв