Справа № 560/7794/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7794/24
РІШЕННЯ

іменем України

07 серпня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Сапач О.С. позивача ОСОБА_1 представника відповідача Путері О.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича, у якому просить з врахуванням збільшених позовних вимог:

1. Визнати рішення, дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, начальника цього управління Крупи Олександра Володимировича завідомо протиправними щодо:

- тотального порушення строків на надання відповіді на мій інформаційний запит від 25.03.2024 р. та фальсифікації дати мого звернення: замість 25.03.2024 р. та повторного з тих же питань від 18.04.2024 р. - на 23.04.2024 р;

- ігнорування моєї вимоги про надсилання інформації за повторним запитом від 18.04.24 р. та від 23.04.2024 р. на мою ел. пошту;

- відмову перерахування складових пенсійної виплати за січень і лютий 2024 року доплати за понаднормативний стаж та за особливі заслуги перед Батьківщиною у відсотках за збільшеним прожитковим мінімумом 2361 грн;

- надання неповної інформації за запитом від 25.03.2024 р. з приховуванням розрахунку загальної суми пенсійної виплати після перерахування з 01.03.2024 р;

- зухвало злочинне зменшення моєї пенсійної виплати з 01.03.2024 р. на суму 444,89 грн., на яку було застосовано обмеження у 2023 р., що не стосується розрахунку з 01.03.2024 р;

- зухвало злочинне неперерахування з 01.03.2024 р. пенсії за особливі заслуги, що становить за новим прожитковим мінімумом 543,03 грн., на коефіцієнт збільшення 1,0796;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області:

- нарахувати за січень і лютий 2024 року доплати за понаднормативний стаж та за особливі заслуги перед Батьківщиною у відсотках за збільшеним прожитковим мінімумом 2361 грн;

- повернути суми зменшення (викрадення) моєї пенсійної виплати з 01.03.2024 р. на суму 444,89 грн., на яку було застосовано обмеження у 2023 р., що не стосується розрахунку з 01.03.2024 р. і виплачувати цю суму надалі;

- нарахувати з 01 березня 2024 р. збільшення пенсії за особливі заслуги, що становить за новим прожитковим мінімумом 543,03 грн., на коефіцієнт збільшення 1,0796;

3. Зобов`язати відповідачів згідно зі ст. 56 Конституції України відшкодувати заподіяну мені моральну шкоду, у рівних пропорціях, яку я оцінюю у розмірі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень, заподіяну мені протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю, грубими порушеннями, з ознаками кримінальних правопорушень, моїх прав на своєчасне отримання інформації, позбавлення мене сум складових пенсійної виплати та ін.;

4. Відповідно до ч. 9 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу про ознаки кримінальних правопорушень за фактами умисного зловживання службовими повноваженнями Крупою О.В. , заволодіння моїми пенсійними коштами та ін. для розгляду вчинених ним злочинів проти охоронюваних законом моїх прав і свобод в окремій кримінальній справі та направити її до Хмельницької обласної прокуратурі для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей згідно зі ст. 214 КПК України;

5. У разі задоволення позову відповідно до ст.382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання цього рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазнає, що відповідачами було порушено право позивача на своєчасний розгляд інформаційного запиту та надання на нього повної інформації. Також зазначає, що чиновники зухвало обмежили розмір її пенсії. Вказані порушення призвели до моральних страждань, відтак заподіяння моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідачі 12.06.2024 та 13.06.2024 подали відзиви, у яких позов не визнають. Зазначають, що позивачці було надано відповіді на запити, які містять всі складові запитуваної інформації. Вважають, що діяли на підставі, в межах та відповідно до діючого законодавства. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди заперечують, оскільки їх дії є правомірними, а заявлений розмір моральної шкоди необґрунтований і безпідставний.

Позивач 17.06.2024 надала до суду відповідь на відзив, в якому навела аргументи на відзив, підтримавши позовні вимоги, навела правові позиції Верховного суду.

Позивачем 26.06.2024 подано до суду заяву про збільшення позовних вимог.

Відповідачі 09.07.2024 подали відзиви на заяву про збільшення позовних вимог, в яких зазначали, що постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185 та Законом України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 01.06.2000 №1767-111 не передбачено збільшення розміру пенсії за особливі трудові заслуги перед Батьківщиною.

Позивач 10.07.2024 подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що при заявленні збільшення позовних вимог керувалась законодавчими нормами на які наведено посилання у Постанові КМУ від 23.02.2024 №185.

Протокольною ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та звернула увагу суду на систематичне порушення її прав пенсійним органом, що негативно вплинуло на стан її здоров`я.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в судовому засіданні заперечила проти позову, просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

25 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в електронному форматі на ім`я начальника ГУ ПФУ Крупи О.В. з інформаційним запитом такого змісту, цитата: "Прошу надати мені (надіслати на поштову адресу) повну інформацію про складові моєї пенсійної виплати у розрізі місяців за період з квітня 2023 р. по березень включно 2024 року з наведенням розрахунку кожної складової пенсійної виплати (основний розмір пенсії за віком, доплати за понаднормативний стаж, за особливі заслуги тощо)".

На інформаційний запит від 25.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надано відповідь листом від 29.03.2024 №2200-0304-8/30502.

З відповіді від 29.03.2024 р. на запит від 25.03.24 р., позивач дізналась що складові пенсійної виплати (доплата за понаднормативний стаж та пенсія за особливі трудові заслуги перед Батьківщиною), після збільшення з 01.01.2024 р. розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з 2 093 грн. до 2 361 грн., залишились за січень - лютий 2024 р. у попередньому розмірі, тобто, не перерахованими у відсотках до нового прожиткового мінімуму відповідно 17 і 23%.

18 квітня 2024 р. позивач повторно звернулася з інформаційним запитом з вимогою, цитата: "Вимагаю невідкладного надання мені шляхом надсилання на мою електронну пошту розрахунку складової пенсійної виплати: основний розмір пенсії за віком".

На інформаційний запит від 18.04.2024 надано відповідь листом від 25.04.2024 №92200-0304-8/40723, який направлено 25.04.2024 на офіційну електронну пошту позивачки, а також надано відповідь листом від 10.05.2024 №2200-0304-8/45798, який направлено 10.05.2024 на офіційну електронну пошту позивачки та листом від 10.05.2024 №2200-0304-8/45797.

23 квітня 2024 р. позивач знову звернулася з інформаційним запитом та просила: надати (надіслати на електрону пошту) інформацію: чому за січень і лютий 2024 року складові пенсійної виплати, а саме доплата за понаднормативний стаж та за особливі заслуги перед Батьківщиною, що обчислюються у відсотках від прожиткового мінімуму, не були перераховані згідно з прожитковим мінімумом для осіб, що втратили працездатність - 2 361 грн.

На інформаційний запит від 23.04.2024 надано відповідь листом від 29.04.2024 №92200-0304-8/42085, який направлено 29.04.2024 на офіційну електронну пошту позивачки та 30.04.2024 направлено позивачу рекомендованим листом.

Вважаючи незаконним і протиправним обмеження розміру пенсійної виплати і зменшення розміру індексації на 444,89 грн., позивачка звернулася до суду. Також позивачка вважає, що відповідачі неналежним чином не розглянули її запит, не надали їй повний розрахунок за запитом, чим завдали моральних страждань.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання публічної інформації, врегульовані Законом України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Згідно з статтею 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Щодо статусу відповідача як розпорядника публічної інформації, то суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Отже, відповідач відноситься до розпорядників публічної інформації в розумінні положень статті 13 Закону №2939-VI.

В силу вимог пункту 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина 1 статті 20 Закону №2939-VI).

Суд встановив, що відповідь №2200-03-04-8/30502 на запит позивача від 25.03.2024 датована 29.03.2024 та як зазначає відповідач, направлена 01.04.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача.

Стосовно доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про направлення відповіді на запит позивача від 29.03.2024, який було надіслано 01.04.2024 рекомендованим листом, суд вважає такі доводи не обґрунтованими, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами, а тому приходить до висновку про порушення строків надання відповіді на інформаційний запит позивача від 25.03.2024.

Щодо вимоги позивача визнати протиправними дії щодо фальсифікації дати звернення у листах від 25.04.2024 № 2200-0304-8/40723 та від 10.05.2024 № 2200-0304-8/45797, № 2200-0304-8/45798, суд погоджується з твердженням відповідача, що не вірно зазначена дата інформаційного запиту позивача 24.04.2024 замість вірного 18.04.2024, є мехіночкою помилкою, відтак твердження позивача про фальсифікацію її дати звернення є безпідставним.

Щодо позовної вимоги про визнання протиравним надання неповної інформації за запитом від 25.03.2024 р. з приховуванням розрахунку загальної суми пенсійної виплати після перерахування з 01.03.2024 р суд вбачає підстави для її задоволення, оскільки лист від 29.03.2024 №2200-03-04-8/30502 не містить всіх відомостей відповідно до інформаційного запиту позивача від 25.03.2024, а саме, відсутня інформація про складові пенсійної виплати позивача у розрізі місяців.

Щодо ігнорування повторного запиту позивача від 18.04.2024 на який було надано відповідь листом 25.04.2024, суд погоджується з твердженням відповідачів, що інформація на запит від 18.04.2024 не містить ознак публічної інформації, а тому заява розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Важливою ознакою публічної інформації є її попередня фіксація на матеріальному носії. Закон №2939 регулює відносини щодо доступу до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати інформацію. Визначальним для публічної інформації є те, що вона є заздалегідь готовим зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень в процесі виконання своїх обов`язків.

Враховуючи те, що позивач звернулась із запитом про надання розрахунку складових пенсійної виплати за період з квітня 2023 по березень 2024 року, то відповідачу для надання повної інформації на вищезазначений запит необхідно було насамперед створити таку інформацію та надати пояснення до неї.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На інформаційний запит від 18.04.2024 надано відповідь листом від 25.04.2024 № 92200-0304-8/40723, який направлено 25.04.2024 на офіційну електронну пошту позивачки, що не заперечується сторонами, а також надано відповідь листом від 10.05.2024 №2200-0304-8/45798, який направлено 10.05.2024 на офіційну електронну пошту позивачки та листом від 10.05.2024 №2200-0304-8/45797, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надало повну інформацію на запит позивача в місячний термін, як це передбачено статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

Щодо порушення строків на надання відповіді на запит від 23.04.2024, суд зазначає що відповідь надано листом від 29.04.2024 №2200-0304-8/42083, який направлено 30.04.2024 2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача та як зазначає сам позивач у позовній заяві отримано нею 02.05.2024.

Враховуючи, що на запит позивача від 23.04.2024 (вівторок), відповідач надав відповідь листом від 29.03.2024 (понеділок) №2200-0304-8/42083, який 30.04.2024 (вівторок) передано до відділу поштового зв`язку для надіслання рекомендованим повідомленням, то відповідач розглянув запит позивача від 23.04.2024 з дотриманням вимог Закону №2939-VI.

Закон №2939-VI визначає єдину особливість обчислення визначеного частиною 1 статті 20 п`ятиденного строку для надання відповіді на запит, а саме, те, що цей строк обчислюється в робочих, а не календарних днях. Отже, 27 та 28 квітня 2024 року (субота та неділя, вихідні дні) не враховуються при обчисленні п`ятиденного строку на розгляд запиту ОСОБА_1 .

Водночас, Закон №2939-VI не визначає особливостей обчислення початку перебігу згаданого п`ятиденного строку, тому, слід застосовувати загальне правило, що однаково регламентоване як Цивільним кодексом України, так і Кодексом адміністративного судочинства України, і є універсальним - перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Подією, з якою пов`язано початок п`ятиденного строку на розгляд запиту в порядку Закону №2939-VI, є день отримання розпорядником публічної інформації запиту про надання інформації, у цій справі це 23.04.2024. Отже, перебіг цього процесуального строку розпочинається з наступного дня після настання вказаної події, тобто, з 24.03.2024, триває п`ять робочих днів (24, 25, 26, 29 та 30 квітня 2024 року) та спливає в останній день строку - 30.04.2024

Оскільки відповідь розпорядника інформації на запит ОСОБА_1 здана на пошту для скерування запитувачу інформації на п`ятий робочий день після отримання запиту, то запит від 30.04.2024 в розумінні Закону №2939-VI розглянутий своєчасно.

Щодо вимоги позивача нарахувати за січень і лютий 2024 року доплати за понаднормовий стаж та за особливі заслуги перед Батьківщиною у відсотках за збільшеним прожитковим мінімумом 2361 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 №3460-ІХ (далі - Закон №3460-ІХ) з 1 січня 2024 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 2361,00 грн.

Пунктом 8 розділу "Прикінцеві положення" Закону №3460-ІХ установлено, що перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на 1 січня 2024 року, проводиться з 1 березня 2024 року разом із здійсненням щорічної індексації пенсій, передбаченої частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 01.03.2024 позивачці проведено перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185.

Зазначений перерахунок пенсії проведено шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії (7405,03 грн.), на коефіцієнт 1,0796.

З 01.03.2024 розмір пенсії перераховано з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі 2361,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на 1 січня 2024 року, проводиться з 1 березня 2024 року, тому відсутні підстави для обчислення доплати за понаднормативний стаж та пенсії за особливі заслуги перед Україною з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2361,00 грн., у січні та лютому 2024 року, відтак вимога позивачки щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області нарахувати за січень і лютий 2024 року доплати за понаднормативний стаж та за особливі заслуги перед Батьківщиною у відсотках за збільшеним прожитковим мінімумом 2361,00 грн., є безпідставною та необґрунтованою.

Суд критично ставиться до твердження позивача про те, що норми Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" є протиправними та суперечать Конституції України, оскільки на даний час є чинними і у встановлений законодавством спосіб протиправними не визнавались, а тому підлягають застосуванню.

Щодо вимоги позивача повернути суми зменшення (викрадення) пенсійної виплати з 01.03.2024 р. на суму 444,89 грн., на яку було застосовано обмеження у 2023 р., що не стосується розрахунку з 01.03.2024 р. і виплачувати цю суму надалі суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тобто, законодавець чітко визначив, що розмір та порядок перерахунку призначених раніше пенсій для забезпечення індексації пенсії, визначається у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови №168 встановлено, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13,21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї Постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї Постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї Постанови № 168, не може перевищувати 1500 гривень.

Враховуючи вищезазначене, в результаті перерахунку з 01.03.2023 розмір пенсії ОСОБА_3 збільшився на 1944,89 грн, відтак головним управлінням встановлено обмеження підвищення пенсії в розмірі -444,89 грн. (1500 грн - 1944,89 грн).

Відповідно до пункту 6 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що у 2024 році частина друга та абзац п`ятий частини четвертої статті 42, третє речення абзацу першого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 49-51, ст. 376 із наступними змінами), частина друга статті 22, стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399; із змінами, внесеними Законом України від 15 лютого 2022 року № 2040-IX), частина друга статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX), частина четверта статті 54, частина друга статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".

Зокрема, пунктом 1 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з "Порядком проведення перерахунку пенсій" відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Пунктом 3 Постанови № 185 визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

З 01.03.2024 ОСОБА_1 проведено автоматичний перерахунок пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058-ІV та Постанови №185.

Згідно наданих розрахунків складових пенсій, після перерахунку пенсії позивача відповідно Постанови №185, розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився на 940 грн. 66 коп: в лютому 2024 року розмір пенсії позивача становив 11817,41 грн., в березні 2024 року 12758,07 грн., (12758,07 - 11817,41 = 940,66). Тобто розмір пенсії позивача після перерахунку не перевищив поріг максимального розміру індексації 1500 гривень, відповідно до Постанови № 185. Однак, з матеріалів справи суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області продовжило застосовувати обмеження в індексації встановленого при перерахунку пенсії відповідно до Постанови №168 з 01.03.2023, що не стосується перерахунку пенсії з 01.03.2024, відповідно до Постанови №185, сумою -444 грн. 89 коп. Відтак, суд дійшов висновку про визнання протиправними дій відповідачів щодо обмеження індексації пенсії ОСОБА_1 у розмірі -444 грн. 89 коп. при перерахунку пенсії відповідно до Постанови №185 з 01.03.2024 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати з 01 березня 2024 р. збільшення пенсії за особливі заслуги, що становить за новим прожитковим мінімумом 543,03 грн., на коефіцієнт збільшення 1,0796.

Відповідно до пункту 4 частини 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185 розмір пенсії за особливі заслуги, визначений згідно з абзацом другим частини першої статті 5 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" підвищується на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

При цьому, пункт 1 ч. 2 постанови 185 визначає порядок проведення перерахунків пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пункт 3 ч. 2 постанови 185 визначає порядок проведення перерахунків пенсій, призначених відповідно до розміри пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені частиною третьою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає що постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185 та Законом України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 01.06.2000 №1767 111 не передбачено збільшення розміру пенсії за особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, відтак доводи позивача, що надбавка за заслуги має становити 586, 26 грн. (543,03 грн. х 1,0796) є безпідставними.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання виплати моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Отже, моральна шкода повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин (тобто бути похідною).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У п. 56 постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 по справі №464/3789/17 зазначається, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. У той же час, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справі суд встановив, що пенсійний орган протиправно порушив строки надання відповіді на інформаційний запит та обмежив розмір індексації пенсії ОСОБА_1 .

Суд погоджується з тим, що у даному випадку внаслідок неправомірних дій відповідача позивачці було завдано моральної шкоди, яка пов`язана не лише із заподіянням конкретної шкоди її здоров`ю. На думку суду, виконання своїх завдань державними органами у такий спосіб, як це було зроблено відповідачем у спірній ситуації, не відповідає вимогам щодо добросовісності, прозорості, сумлінності та принципу Верховенства права, відповідно до якого права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відтак, оскільки дії пенсійного органу не відповідали вимогам закону та порушували права та інтереси особи, що призвело до відчутних емоційних втрат та необхідності звернення до суду, суд вважає належним розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн. Вимогу щодо решти розміру відшкодування суд вважає недоведеною, відтак цю позовну вимогу слід задоволити частково.

Щодо постановлення судом окремої ухвали про ознаки кримінальних правопорушень за фактами умисного зловживання службовими повноваженнями Крупою О.В. , заволодіння пенсійними коштами та ін. для розгляду вчинених ним злочинів проти охоронюваних законом прав і свобод позивача в окремій кримінальній справі та направити її до Хмельницької обласної прокуратурі для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей згідно зі ст. 214 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно з частиною другою статті 249 КАС України У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому. Слід наголосити, що суд має право, але не зобов`язаний постановляти окрему ухвалу.

З огляду на викладене вище, суд наголошує, що окрема ухвала це не обов`язок суду, а право.

На розгляду справи судом не встановлено існування підстав для необхідності винесення у данній справі окремої ухвали.

Таким чином, клопотання відповідача про винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі, суд зазначає наступне.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду сформованої в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, можливо і після ухвалення судового рішення по суті спору на підставі окремо поданої заяви.

Отже, позивач не позбавлений можливості звернутися із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його не виконання.

Окремо необхідно вказати, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, а, отже, під час прийняття рішення у справі наділений відповідним правом, а не обов`язком.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 31.07.2018 року по справі №235/7638/16-а та в ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а.

На час постановляння рішення судом не встановлено об`єктивних обставин чи пересторог щодо можливого невиконання судового рішення суб`єктом владних повноважень.

Беручи до уваги обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що наразі підстави зобов`язувати відповідача подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС Ураїни розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича, щодо порушення строків надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 25 березня 2024 року відповідно до Закону України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації".

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича, щодо ненадання повної інформації за інформаційним запитом ОСОБА_1 від 25 березня 2024 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича щодо обмеження індексації пенсії ОСОБА_1 у розмірі 444 грн. 89 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження індексації пенсії у розмірі 444 грн. 89 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 3000 ( три тисячі) грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупа Олександр Володимирович (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк