Справа № 400/7566/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 серпня 2024 р. № 400/7566/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши у письмовому проваджені матеріали заяви про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськово-лікарської комісії третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ,

прозаява про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у вигляді довідки військово-лікарської комісії третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.07.2024 стосовно придатності позивача до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.07.2024 військово-лікарською комісією (далі ВЛК) третього відділу відповідача за результатами проведеного медичного огляду позивача було прийнято постанову у вигляді довідки від 11.07.2024, згідно з якою його було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. На переконання позивача, таке рішення є протиправним, оскільки:

воно не відповідає додатку 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі Положення № 402), у зв`язку з відсутністю на оскаржуваній довідці печатки закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в якій відповідна ВЛК утворена;

у ньому відсутня відмітка про ознайомлення позивача з постановою ВЛК;

код зазначеного у ній діагнозу не відповідає чинному НК 025.

Одночасно з позовною заявою 12.08.2024 до суду надійшла заява позивача від 02.08.2024 про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачеві в особі його посадових осіб вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.

Позивач умотивував необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що якщо його буде призвано на військову службу під час мобілізації, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію його права, яке полягає в непридатності його до військової служби, у разі встановлення наявності в нього такого права, а також унеможливить виконання судового рішення в цій справі, якщо його буде прийнято на його користь, оскільки скасування довідки ВЛК від 11.07.2024 надасть йому право на повторне проходження медичної експертизи (комісії).

Розглядаючи матеріали заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною другою статті 154 КАС України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Таким чином, зазначеними нормами визначено загальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову, а саме: без повідомлення учасників справи, тобто у письмовому провадженні. Лише у випадку необхідності подання пояснень або додаткових доказів суд на власний розсуд може призначити розгляд заяви про забезпечення адміністративного позову у судовому засіданні.

Перевіривши обґрунтованість мотивів заяви про забезпечення адміністративного позову, доказів, поданих із заявою, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову у письмовому провадженні.

Водночас суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина перша статті 151 КАС України визначає, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета позову;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Натомість заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносини з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» підкреслено, що забезпеченню адміністративний позов підлягає лише за умови, якщо захист прав та інтересів осіб буде ускладнено або унеможливлено до прийняття рішення по суті позовних вимог.

Така позиція цілком кореспондується з правовою позицією, викладеною в абзаці 5 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011, відповідно до якої «з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову».

Проаналізувавши мотиви, якими позивач обґрунтував подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність її часткового задоволення з таких підстав.

Предметом спору (тобто матеріально-правовим об`єктом, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (пункт 5.16 мотивувальної частини постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18) у цій справі є постанова у вигляді довідки ВЛК третього відділу відповідача від 11.07.2024 щодо визнання позивача придатним до військової служби, а підставою невідповідність оскаржуваної постанови Положенню № 402.

Відповідно до пункту 72 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560), рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та Севастопольському міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 70 Порядку № 560 порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Абзацом третім пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 встановлено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Відповідно до пункту 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я, ніж той, в якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої оскаржується.

Таким чином, за результатами розгляду скарги на постанову ВЛК (міських) ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаний може бути направлений на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК, на підставі якого може бути прийнято рішення про придатність військовозобов`язаного до військової служби.

Тому забезпечення позову шляхом заборони районному (міському) ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії щодо призову військовослужбовця на військову службу до набрання законної сили судовим рішенням у справі, в якій оскаржується постанова ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_3 , може призвести до випадку, коли військовозобов`язаного за результатами контрольного обстеження та медичного огляду буде визнано обласним ІНФОРМАЦІЯ_3 придатним до військової служби, однак районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_3 буде позбавлений можливості призвати такого громадянина України до проходження військову службу.

Суд встановив, що 30.07.2024 позивач подав до Центральної військово-лікарської комісії та Військово-лікарської комісії регіону скаргу на постанову ВЛК третього відділу відповідача, оформлену у виді довідки від 11.07.2024, в якій просив скасувати вказану постанову, а також провести його повторний медичний огляд. На день розгляду заяви про забезпечення позову в матеріалах справи відсутні відомості про результати розгляду цієї скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адекватним і співмірним із заявленими позовними вимогами буде такий захід забезпечення позову, як заборона відповідачеві вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації на підставі постанови військово-лікарської комісії третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про придатність позивача до проходження військової служби, оформленої у вигляді довідки від 11.07.2024, про придатність позивача до військової служби до набрання законної сили судовим рішення в цій адміністративній справі.

Вказаний захід забезпечення позову спрямований виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та не має на меті вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 02.08.2024 частково.

2. Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на військову службу під час мобілізації на підставі постанови військово-лікарської комісії третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про придатність позивача до проходження військової служби, оформленої у вигляді довідки від 11.07.2024, про придатність ОСОБА_1 до військової служби до набрання законної сили судовим рішення в адміністративній справі № 400/7566/24.

3. В іншій частині заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 02.08.2024 відмовити.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Ухвала є обов`язковою для виконання і набирає законної сили з 13.08.24.

6. Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

7. Примірники ухвали про забезпечення позову негайно направити учасникам справи.

8. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук