Справа № 340/1617/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 340/1617/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.05.2022, (суддя суду першої інстанції Притула К.М.), прийняте за правилами письмового провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/1617/22 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та зобов`язання скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

22.02.2022 фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу №311398 від 19.01.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу №311 від 19.01.2022 винесена з порушенням встановленою порядку, а отже підлягає визнанню протиправними і скасуванню.

Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 23.05.2022 відмовив в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач розглянув справу щодо нього без належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, відтак постанова підлягає обов`язковому скасуванню в судовому порядку.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому посилаючись на необгрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу від 19 січня 2022 року № 311398.

Не погодившись з постановою суду відповідач звернувся з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 06.06.2024 касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.06.2021 змінено в частині мотивів, викладено її в редакції цієї постанови. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022 скасовано. Справу направлено на новий розгляд Третього апеляційного адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець 28.08.2015 року (номер запису: 0002616), 26.08.2015 року взятий на облік у контролюючому органі як платник податків та як платник єдиного внеску. Основним видом діяльності підприємця за КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний).

23.11.2021 в ході рейдової перевірки Посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 40 км автодороги М-29, Харківська область, перевірено транспортний засіб марки МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 , який надавав послуги з перевезення вантажів.

За результатами проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 було встановлено факт відсутності на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу та не зазначено обов`язкові реквізити товаротранспортної накладної на вантаж.

У зв`язку з виявленими під час здійснення рейдової перевірки обставин, було складено Акт № 302911 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і автомобільним транспортом (а.с.17).

Відповідно до Акту перевірки зафіксовано порушення законодавства, а саме перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 закону (відсутній на момент перевірки протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу та не зазначено обов`язкові реквізити товаротранспортної накладної на вантаж), відповідальність за яке передбачена абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344.

Водій зі змістом акту № 302911 від 19.01.2022 та інших складених документах був ознайомлений, однак від підпису та пояснень, відмовився, про що перевіряючими особами було зроблено відмітку у відповідній графі акту.

Управлінням Укртрансбезпеки в Кіровоградській області на адресу позивача було направлене запрошення на розгляд справи, позивача було викликано на 19.01.2022.

19.01.2022 відповідач прийняв постанову № 311398 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с.16).

Не погоджуючись із даною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні спірного рішення діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, та з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що Відділом державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області дотримано процедуру належного повідомлення особи про розгляд справи, що підтверджується електронною випискою із офіційного сайту Укрпошта, відповідно до якої відображено, що 15 січня 2022 року рекомендований лист доставлявся за адресою позивача. Факт отримання ФОП ОСОБА_1 повідомлення 26 січня 2022 року не свідчить про порушення відповідачем процедури належного повідомлення особи про розгляд справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Пунктами 21, 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В акті перевірки зафіксований факт відсутності у водія протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу та не зазначено обов`язкові реквізити товарно-транспортної накладної на вантаж.

Позивач не заперечуючи цей факт, зазначає, що про відсутність обов`язку мати роздруківку даних роботи тахографу, оскільки автомобіль облаштований цифровим тахографом, а водій мав при собі (та пред`явив перевіряючим особам) індивідуальну контрольну книжку водія.

Крім того, зазначив, що зі змісту товаротранспортної накладної 02АБЗ від 20.10.2021 вбачається, що на момент зупинки транспортний засіб марки МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 надавав послуги з внутрішніх перевезень вантажу за маршрутом: м.Одеса, вул. Аеропортівська, 9 - м.Харків Московський проспект, 259. Тобто, в такому випадку у відповідача були відсутні підстави для перевірки цього вантажного транспортного засобу на наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа.

Судом встановлено, що спірною постановою до позивача застосовано адміністративно-господарські штрафи згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яким передбачено, що за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частинами першою, другою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону № 2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлений їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Так, 07.09.2005 Верховною Радою України прийнято Закон України від №2819-ІV «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» (норми якого набрали чинності з 11.10.2005 (далі - Закон №2819-ІV)), згідно з яким Україна приєдналася до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 01.07.1970 в м. Женева.

На виконання вимог Закону №2819-ІV було прийнято низку нормативно-правових актів, зокрема, 11.07.2007 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №914 «Про виконання Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», якою, зокрема, Міністерство транспорту і зв`язку визначено органом, що забезпечує надання інформації з питань обладнання транспортних засобів, які призначаються для міжнародних автомобільних перевезень (далі - транспортні засоби), контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Також, разом з іншими суб`єктами владних повноважень указане Міністерство було зобов`язане визначити вимоги, яким повинні відповідати ці прилади, а також порядок їх використання, а також розробити і подати у двомісячний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо обладнання транспортних засобів такими приладами.

Надалі Міністерством транспорту та зв`язку було розроблено та затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення № 340).

За правилами пункту 1.3 Інструкції №385 її положення поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Водночас, за визначенням, наведеним у пункті 1.4. Інструкції №385 перевізники - це суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 1.1. Положення № 340 передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та Законів України «Про автомобільний транспорт», «;Про дорожній рух».

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (пункт 1.3 Положення № 340). вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (пункт 6.1. Положення №340).

За умовами пункту 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Водночас, пунктом 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 40, передбачено, що пункт 6.1. Положення № 340 (щодо обладнання вантажних автомобілів тахографами) набирає чинності з 01.06.2015. Отже, з 01.06.2015 набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн. У разі відсутності такого пристрою, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія.

Аналогічний підхід щодо застосування наведених норм Інструкції № 385 та Положення № 340 викладено у постанові Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 440/17062/21.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 року за №946/18241, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385).

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

За визначенням, наведеним у пункті 1.4 розділу І Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Умови використання тахографів передбачені розділом III Інструкції №385.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

У позовній заяві позивач не заперечував, що у водія були відсутні протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу. Натомість вказує, що пункту 3.3 Інструкції №385, воді транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом повинен мати при собі або карту водія або ж роздруківку даних роботи тахографа.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги зазначені доводи, оскільки вони ґрунтуються на помилковому зчитуванні норми пункту 3.3 Інструкції №385.

У пункті 3.3 Інструкції №385 вказано, що водій має при собі:

1. протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;

2. заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно наведеної норми, водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом повинен мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа та роздруківку даних роботи тахографа.

Беззаперечним є тлумачення сполучника ''чи''. Проте, смислове розуміння в цілому пункту 3.3 Інструкції №385 вказує на те, що сполучник чи вказує на альтернативну можливість мати різні документи в залежності від виду тахографа (аналогового чи цифрового).

Судом встановлено, що позивач надавав послуги з перевезення вантажів як суб`єкт господарювання, використовуючи найману працю водія, для перевезення вантажів ним використовувалися вантажні автомобілі. Відтак, згідно з вимогами пункту 6.1 Положення №340 вантажний автомобіль, якими виконувалися внутрішні перевезення вантажів, в обов`язковому порядку повинен був бути обладнаний діючим та повіреним тахографом. А для водіїв таких автомобілів, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", обов`язковою також є наявність роздруківки даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Сам факт наявності у водія індивідуальної контрольної книжки водія не робить можливим перевіряючої особи здійснити перевірку дотримання норм режиму праці водія під час здійснення перевезення вантажів, оскільки така перевірка відбувається на підставі роздруківок даних роботи тахографу.

У пункті 3.3 Інструкції №385 вказано, що у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий).

Аналізуючи вищевказані норми, суд дійшов висновку, що водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, зобов`язаний мати при собі роздруківку даних його роботи.

Стосовно процедури розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу посадова особа робить запис у дорожньому листі із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 24 Порядку № 1567 акти, зазначені у пунктах 20, 21 і 23 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до пункту 29 Порядку №1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування фінансових санкцій стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (абзац 2 пункту 29 Порядку №1567).

Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.

При цьому розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб`єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

Посилання позивача на порушення процедури повідомлення та на те, що ОСОБА_1 отримав рекомендоване відправлення лише 26.01.2022 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у КП 2-га міська клінічна лікарня Полтавської міської ради та подальшою реабілітацією, натомість відповідачем справу розглянуто 19.01.2022 як на підставі для скасування постанови суд вважає необґрунтованими.

Встановлені обставини справи свідчать, що Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області дотрималось процедури належного повідомлення особи про розгляд справи, що підтверджується електронною випискою із офіційного сайту Укрпошта (а.с.29 зв.б.), відповідно до якої відображено, що 15.01.2022 рекомендований лист доставлявся за адресою позивача.

Отже, фактично рекомендований лист з запрошенням позивачу був доставлений завчасно до розгляду справи в Відділі державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області. Той факт, що позивач його забрав у відділенні Укрпошти лише 26 січня 2022 року і, як наслідок, необізнаності про дату і час розгляду справи про порушення транспортного законодавства не може ставитись у вину відповідача і не оцінюється судом як порушення останнім пункту 26 Порядку № 1567.

Посилання позивача на те, що він отримав запрошення лише 26 січня 2022 року у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у КП 2-га міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, колегія суддів уважає безпідставним, оскільки відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого убачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 02 січня 2022 року по 10 січня 2022 року.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що нормами Порядку № 1567 не установлено обов`язкової присутності суб`єкта господарювання під час розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Неявка суб`єкта господарювання не є перешкодою для розгляду такої справи та винесенню органом державного контролю постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції тому підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 в адміністративній справі № 340/1617/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя О.В. Головко

суддя С.В. Білак