Справа № 200/7129/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року справа №200/7129/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року (головуючий суддя І інстанції Шинкарьова І.В.), складеного в повному обсязі 13 лютого 2024 року у справі № 200/7129/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати неправомірною бездіяльність відповідача, щодо не зарахування позивачу: до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992; до пільгового стажу роботи за списком №1 періодів роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу: до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992; до пільгового стажу роботи за списком №1 періоди роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008;

визнати протиправними дії відповідача, щодо незастосування при розрахунку пенсії позивачу положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 08.09.2023 з застосуванням (урахуванням) положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992, до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008., починаючи з 08.09.2023;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати з 08.09.2023 ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992, до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 200/7129/23 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що за результатом розгляду заяви про призначення пенсії, прийнято рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.2 ст.114 Закону України № 1058 з 08.09.2023.

Вік позивача на дату звернення становить 50 років. Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату призначення становить 24 роки 3 місяці 17 днів.

До страхового стажу не зараховано:

- період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992 згідно записів трудової книжки від 21.06.1994 серії НОМЕР_1 та згідно диплому від 15.06.1992 серії НОМЕР_2 , оскільки диплом не засвідчено підписом голови екзаменаційної комісії.

До пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи:

- з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008, трудова книжка позивача не містить всієї необхідної інформації для зарахування пільгового стажу з повним робочим днем під землею (не містить розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; не містить інформації про відволікання від основної роботи, страйки, відпустки без оплати) та підтверджує стаж до впровадження персоніфікованого обліку.

Позивачем не надано довідок встановленого зразка відповідно до додатку № 5 до Постанови № 637, тому пільговий стаж обчислено на підставі даних про спеціальний стаж у відомостях персоніфікованого обліку, згідно з яким за кодом ЗПЗ014А4 заявник працював за Постановою № 202, був зайнятий повний робочий день на підземних роботах 12 років 6 місяців 26 днів, що не дає право на обчислення пенсії відповідно абза.3 ч.1 ст.28 Закону України № 1058.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/7129/23, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою від 06.10.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003, з 08.09.2023 є одержувачем пенсії.

На звернення позивача від 11.11.2023, щодо періодів пільгового стажу які було враховано при призначенні пенсії, відповідачем направлена позивачу відповідь від 05.12.2023 №24081-22496/Ж-02/8-0500/23 у якій ГУ ПФУ в Донецькій області повідомляє, що заяву позивача про призначення пільгової пенсії від 06.10.2023 згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розглянуту за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в м. Києві та в Донецькій області та призначено пенсію з 08.09.2003 (з урахуванням заяви на призначення пенсії від 08.09.2023, по якій було відмовлено в призначенні пенсії) як внутрішньо переміщеній особі.

Також у листі вказано, що згідно з даними електронної пенсійної справи страховий стаж позивача склав 40 років 02 місяці 27 днів з додатковим зарахуванням 16 років пільгової роботи по Списку №1. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу визначено в розмірі 0,40167.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992 згідно записів трудової книжки від 21.06.1994 серії НОМЕР_1 та згідно диплому від 15.06.1992 серії НОМЕР_2 , оскільки диплом не засвідчено підписом голови екзаменаційної комісії. Вказує, що навчання в Донецькому технікумі промислової автоматики з і за даними трудової книжки з 15.06.1991 працювали підземним гірничим з повним робочим днем в шахті. До страхового стажу зараховується період за денною формою навчання до 01.01.2004 на підставі ст.56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», для зарахування періоду навчання до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку про форму навчання.

Пільговий стаж по Списку № 1 складає 16 років 08 місяців 11 днів, в тому числі: стаж роботи за Списком 1 - 04 роки 01 місяць 15 днів, за професіями відповідно до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 №202 12 років 06 місяців 26 днів, що не дає права на призначення пенсії в розмірі, визначеному ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Обчислення пільгового стажу роботи з 01.01.1999 проведено згідно з відомостями про спеціальний стаж роботи, зазначений в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008, оскільки довідки пільгового характеру до заяви не додавались, відомості про спеціальний стаж роботи в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції зобов`язав управління зарахувати до страхового та пільгового стажу спірні періоди навчання/роботи.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 1058-1V.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року 1058-IV (надалі- Закон 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (зокрема, уточнюючих довідок, відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Відповідно до наданої трудової книжки позивача НОМЕР_1 (в частині спірних періодів) наявні записи про роботу позивача:

з 23.05.1991 по 06.07.1991 прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті на час виробничої практики; з 15.06.1991 переведений гірником 3го розряду з повним робочим днем у шахті державного підприємства "Макіїввугілля";

з 23.01.1992 по 19.04.1992 прийнятий гірником підземним 3го розряду з повним робочим днем у шахті на час виробничої практики у шахті ім. 25 з`їзду КПСС державного підприємства "Макіїввугілля";

з 03.08.1994 по 30.09.1995 прийнятий гірничим майстром з повним робочим днем у шахті ДТ «Макіївшахтобуд»;

з 04.10.1995 по 01.04.1997 працював на посадах інженера підземного, гірничим майстром з повним робочим днем у шахті; з 25.04.1996 переведений помічником начальника гірничої ділянки; з 23.10.1996 ОСОБА_2 заступника начальника гірничої ділянки; з 24.11.1996 переведений заступником начальника гірничої ділянки ШБУ «Кальміуське»;

з 04.05.1998 по 03.11.1998 прийнятий гірничим майстром підземним та направлений на ділянку підготовчих робіт №4 ДХК «Селидіввугілля» ДВАТ Шахта «Україна»;

з 11.11.1998 по 07.12.1998 прийнятий переводом прохідником підземним з повним робочим днем у шахті ПП «Вітязь»;

з 16.12.1998 по 31.12.1998 працював у ЗАТ «Доншахтобуд» прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті на ділянці №1;

з 22.09.2008 по 31.12.2008 працював гірничім майстром підземним з повним робочим днем у шахті Бутівська ДП «Макіїввугілля».

Згідно записів диплому від 15.06.1992 серії НТ № 889498 вбачається, що позивач закінчив повний курс Донецького технікуму промислової автоматики по спеціальності «Підрізна розробка вугільних родовищ» з 1988 по 1992 та відповідно до рішення Державної кваліфікаційній комісії від 15.06.1992 позивачу присвоєно кваліфікацію гірника техніка.

Відповідно до Форми РС-право до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008; не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992.

Суд зауважує, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, інших документів.

Встановивши всі дійсні обставин справи, приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що не здійснення відповідачем перевірки внесених записів, а також ігнорування наданих документів, що належним чином відображають належність атестату про навчання позивачеві, призвело до протиправних дії з боку відповідача.

З огляду на зазначене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи наведеного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у спірний період, що є підставою для включення цих періодів роботи до стажу, який дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Щодо незарахованого період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992 згідно диплому від 15.06.1992 серії НТ № 889498, оскільки диплом не засвідчено підписом голови екзаменаційної комісії, суд зазначає наступне.

З Диплому НТ № 889498 виданого Донецьким технікумом промислової автоматики, який було видано за підписом директору виданого 15.06.1992 позивач у період з 01.09.1988 по 15.06.1992 закінчив повний курс Донецького технікуму промислової автоматики по спеціальності «Підрізна розробка вугільних родовищ» та відповідно до рішення Державної кваліфікаційній комісії від 15.06.1992 позивачу присвоєно кваліфікацію гірника техніка. Даний атестат зазначений як українською так і російською мовами.

Суд зауважує, що відповідно до п."д" ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що період навчання позивача з 01.09.1988 по 15.06.1992 підлягає зарахуванню позивачу до страхового стажу.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 200/7129/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць