Справа № 420/11032/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (; адреса: вул.Солом`янська, буд.11, м.Київ, 03110) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ДАНН. (сформована в системі Електронний суд 08.04.2024 року) до Одеської митниці, у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500080/2024/000032/2;

визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500080/2024/000122;

судові витрати покласти на відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 15.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товарів за ціною контракту від 05.02.2024 року №AUG-00D/4, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, та не містять розбіжностей, що призвело до додаткового нарахування позивачу митних платежів у сумі 390612,63грн., чим порушуються його права на сплату митних платежів за ціною контракту.

30.04.2024 року відповідач подав суду:

- клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (у задоволенні клопотання відмовлено ухвалою від 12.08.2024 року);

- відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову, Одеська митниця зазначила, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів,поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 24UA80U6 від 01.04.2024 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2024/000032/2 від 01.04.2024 року а саме: згідно п.2.3, п.3.1 та 3.3 зовнішньоекономічного контракту опис, асортимент та якість товарів,- визначаються сторонами у відповідних специфікаціях. Водночас, в комерційному інвойсі і специфікації до контракту відсутня інформація щодо торгівельної марки, виробника, моделей та артикулів ,- що може вплинути на вартість товару та не дає можливості ідентифікувати товар з заявленою поставкою. У пакувальному листі відсутнє посилання на інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам. Згідно до вимог ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості товарів враховується вартість їх страхування. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу. Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. 01.04.2024 декларант додатково надіслав: прайс продавця від 18.03.2024 б/н, в якому відсутня інформація щодо асортименту, торговельної марки та виробника товару, і умови поставки в якому EXW - не відповідають умовам поставки -CPT в наданій копії митної декларації країни відправлення від 02.01.2023 №05352145; комерційну пропозицію виробника б/н без дати і на умовах поставки EXW Китай; експертне дослідження від 01.04.2024 №218/24, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар виробника. Згадані вище обставини не дають можливості ідентифікувати додатково надані декларантом документи як такі, що відповідають заявленій до митного оформлення партії товару. У своєму електронному повідомленні від 01.04.2024 а №37164/2 імпортер зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів без зазначення торговельної марки і у декількох випадках без зазначення. У відношенні товарів застосували резервний метод (метод 2 ґ).Оскільки декларант надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями п.1 ст.55 МКУ,- митним органом буде здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом: Тов.1 з 1.54дол.США/кг до 2.89дол.США/кг(МД 24UA84U0 від 11.03.2024 торговельна марка KOER партія товару 17649 кг - 2.89 дол.США/кг);Тов.3 з 3.00дол.США/кг до 6.72дол.США/кг(МД 24UA42U7 від 26.02.2024 торговельна марка KOER партія товару 928 кг - 6.721 дол.США/кг, 24UA76U8 від 29.01.2024 торговельна марка KOER партія товару 4035 кг - 6.72 дол.США/кг );Тов.4 з 2.31дол.США/кг до 8.01дол.США/кг(МД 24UA84U0 від 11.03.2024 торговельна марка KOER партія товару 233 кг - 8.01дол.США/кг);Тов.5 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/кг(МД 24UA21U0 від 05.03.2024 торговельна марка KOER партія товару 1056 кг - 4.02 дол.США/кг); Тов.6 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/кг(МД24UA02U6 від 01.02.2024 торговельна марка KOER партія товару 2255 кг - 4.03 дол.США/кг, 24UA61U1 від 28.02.2024 торговельна марка KOER партія товару 3046кг - 4.02 дол.США/кг);Тов.7 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/ кг(МД 24UA76U8 від 29.01.2024 торговельна марка KOER партія товару 2116 кг - 4.02 дол.США/кг), - з урахуванням: торговельної марки, опису товару та розміру партії. У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2024/000032/2 від 01.04.2024.

06.05.2024 року позивач подав суду відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначив, що законодавчих вимог до комерційного інвойсу не встановлено. Немає і жодної норми, яка б встановлювала обов`язок для сторін детально розписувати дані про виробника і характеристики товару у специфікації. Як було зазначені у позові, відомості щодо торгівельної марки, виробника, якісних характеристик товару вказані митній декларації. Також, характеристики товарів зазначені у комерційній пропозиції. Дані про торгівельну марку, виробника, модель, артикули зазначено в інвойсі, специфікації до договору №AUG 00D/4 від 05.02.2024 року. Отже, позиція відповідача щодо відсутності цих даних у документах спростовується документами, які містяться у матеріалах справи. Законодавство не встановлює вимог до оформлення пакінг-листа, який є документом довільної форми. Також, у наданому до митного органу пакінгу міститься посилання

на номер договору поставки №AUG 00D/4 від 05.02.2024 року, який надано до митного органу. Крім того, посилання як на складову і підставу визначення митної вартості товару на підставі прайс-листа виробника товару є безпідставними через те, що обов`язкове подання такого документа ч. 2 ст. 53 МК України не передбачено. Страхування вантажу є правом, а не обов`язком покупця імпортних товарів. Згідно ст. В5 (Страхування) умов поставки DPU Правил Інкотермс 2020, покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладання договору (контракту) страхування. Сторони домовились про конкретні умови поставки (відмінні від EXW згідно комерційної пропозиції та прайс-листі), розрахували по них ціну, що відображено у супровідних документах, які надані на митницю.

13.05.2024 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких, зокрема, зазначив, що під час митного оформлення було виявлено дві розбіжності в наданих ТОВ «ДАНН» документах, про що зазначено в Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500080/2024/000032/2 від 01.04.2024, тому зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Верховний Суд України в постанові від 03.08.2021 у справі № 640/13657/20, дійшов висновку про те, що наявність в ЄАІС ДФС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 05.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (Покупець) та Компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) (Продавець) укладено договір поставки товару № AUG-00D/4, за умовами п.2.1 якого Продавець зобов`язується передати у зумовлені строки Покупцеві Товар та документи, що відносяться до нього, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар і сплатити Продавцю за нього обумовлену грошову суму. Продавець гарантує, що товар, який поставляється, знаходиться у його власності. Товар не обтяжений арештом, заставою, не знаходиться у наймі та інше (а.с.59-64).

Погоджені обсяги та асортимент Товару вказуються у Специфікації; умови та строки поставки вказуються у Специфікації . Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам) та встановлюється на підставі Специфікації (п.п.3.1, 3.3, 4.1 Договору від 05.02.2024 року).

Відповідно до специфікації №37164 від 19.03.2024 року до Договору від 05.02.2024 року, сторонами було погоджено поставку на територію України товару: муфта для труб, трійник для труб, кут для труб, заглушка для труб, обвід для труб, монтажна планка для труб, кріплення для труб, загін-американка для труб, фільтр грубої очистки для води, кран радіаторний, кран кульовий, колектор в зборі. У специфікації зазначені кількість товару та вартість одиниці товару та загальна вартість товару (а.с.32-33).

З метою митного оформлення отриманого товару позивачем для підтвердження його митної вартості до Одеської митниці було подано митну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UA80U6, в якій було визначено для митного оформлення товар № 1-7 загальною вартістю 41 420, 16 дол. США (графа 22). В графах 31 МД (ІМ 40 ДЕ) №24UA80U6 позивач визначив товар для митного оформлення, зокрема, товари (графи 32 декларації): Товар № 1: фітинги з пластмаси. Муфта для труб 158674 шт. Трійник для труб 73002 шт. Кут для труб 243808 шт. Заглушка для труб 9 600 шт. Обвід для труб 6576 шт. Монтажна планка для труб 5 220 шт. Торговельна марка: KOER. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD. Товар № 2: вироби будівельні з пластмас: кріпильні комплекти, призначені для постійного встановлення з будинку. Кріплення для труб 77512 шт. Торговельна марка: KOER. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD. Товар № 3: фітинги для труб, з мідних сплавів. Згін-американка для труб 22356 шт. Торговельна марка: KOER. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD. Товар № 4: обладнання для фільтрування або очищення води. Фільтр грубої очистки для води 1200 шт. Торговельна марка: KOER. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD. Товар № 5: вентилі для радіаторів центрального опалення. Кран радіаторний 4158 шт. Торговельна марка: KOER. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD. Товар № 6: крани кульові. Кран кульовий 14812 шт. Торговельна марка: KOER. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD. Товар № 7: колектори. Колектор в зборі 468 шт. Торговельна марка: KOER. Країна виробництва: CN. Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD (а.с.35-38).

Разом з митною декларацією ТОВом «ДАНН.» до митного органу були подані документи (графа 44): 0271 пакувальний лист (Packing List) № 68/03/2024 від 19.03.2024; 0380 рахунок фактура (інвойс) (Commercial Invoice) № 68/03/2024 від 19.03.2024; 0705 коносамент (Bill of Lading) UTRUST24010804 від 20.01.2024; 0730 автотранспортна накладна (Road consignment note) № 37164 від 27.03.2024; 0862 - декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс № 68/03/2024 від 19.03.2024; 4100 договір поставки № AUG 00D/4 від 05.02.2024; 4103 специфікація № 37164 від 19.03.2024 до договору поставки № AUG 00D/4 від 05.02.2024; m4207 - договір про надання послуг митного брокера № TE 08122023/1 від 08.12.2023.

На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, позивачем разом з листом № 37164/1 від 01.04.2024 року були надані: були надані прайс б/н від 18.03.2024 року, експертне дослідження №218/24 від 01.04.2024 року, експортна декларація №05352145 від 20.01.2024 і комерційна пропозиція продавця (а.с.34).

Також позивач надав відповідачу лист №37164/2 від 01.04.2024 року, у якому зазначив, що надані ним документи відповідають вимогам Митного кодексу України та надати інші документи та пояснення не виявляється за можливе (а.с.39).

01.04.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2024/000032/2 у графі 33 якого зазначено наступне. За результатами візуальної перевірки, передбаченої ст. 337 МКУ, було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: Згідно п.2.3, п.3.1 та 3.3 зовнішньоекономічного контракту опис, асортимент та якість товарів,- визначаються сторонами у відповідних специфікаціях. Водночас, в комерційному інвойсі і специфікації до контракту відсутня інформація щодо торгівельної марки, виробника, моделей та артикулів ,- що може вплинути на вартість товару та не дає можливості ідентифікувати товар з заявленою поставкою. У пакувальному листі відсутнє посилання на інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам. Згідно до вимог ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості товарів враховується вартість їх страхування. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу. Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. Відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прайс-листи продавця; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 01.04.2024 декларант додатково надіслав: прайс продавця від 18.03.2024 б/н, в якому відсутня інформація щодо асортименту, торговельної марки та виробника товару, і умови поставки в якому EXW - не відповідають умовам поставки - CPT в наданій копії митної декларації країни відправлення від 02.01.2023 № 05352145; комерційну пропозицію виробника б/н без дати і на умовах поставки EXW Китай; експертне дослідження від 01.04.2024 №218/24, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар без зазначення торговельної марки і у декількох випадках без зазначення виробника. Згадані вище обставини не дають можливості ідентифікувати додатково надані декларантом документи як такі, що відповідають заявленій до митного оформлення партії товару. У своєму електронному повідомленні від 01.04.2024 а №37164/2 імпортер зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів. Відповідно до ч.4 ст.57 МКУ було проведено консультацію між декларантом і митним органом з метою визначення основи митної вартості. За результатами проведеної шляхом обміну електронними повідомленнями консультації між митним органом і декларантом, згідно ч.6 ст.54 МКУ та ч.2 ст.58 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано за ціною угоди внаслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей: 59 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ - у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товару з заявленою торгівельною маркою, що унеможливлює його порівняння з раніше заявленими торговими марками та репутацією цих товарів на ринку; 62,63 МКУ у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. Митний орган пропонує визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Оскільки декларант надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями п.1 ст.55 МКУ,- митним органом буде здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом: Тов.1 з 1.54дол.США/кг до 2.89дол.США/кг(МД 24UA84U0 від 11.03.2024 торговельна марка KOER партія товару 17649 кг - 2.89 дол.США/кг); Тов.3 з 3.00дол.США/кг до 6.72дол.США/кг(МД 24UA42U7 від 26.02.2024 торговельна марка KOER партія товару 928 кг - 6.721 дол.США/кг, 24UA76U8 від 29.01.2024 торговельна марка KOER партія товару 4035 кг - 6.72 дол.США/кг ); Тов.4 з 2.31дол.США/кг до 8.01дол.США/кг(МД 24UA84U0 від 11.03.2024 торговельна марка KOER партія товару 233 кг -8.01дол.США/кг); Тов.5 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/кг(МД 24UA21U0 від 05.03.2024 торговельна марка KOER партія товару 1056 кг - 4.02дол.США/кг); Тов.6 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/кг(МД 24UA02U6 від 01.02.2024 торговельна марка KOER партія товару 2255 кг - 4.03дол.США/кг, 24UA61U1 від 28.02.2024 торговельна марка KOER партія товару 3046кг - 4.02 дол.США/кг); Тов.7 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/кг(МД 24UA76U8 від 29.01.2024 торговельна марка KOER партія товару 2116 кг - 4.02 дол.США/кг), - з урахуванням: торговельної марки, опису товару та розміру партії. Декларанту роз`яснено права викладені у п.3 ст.52 МКУ та права щодо випуску у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ. Декларанту роз`яснено права на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду (а.с.52-54).

01.04.2024 року було видано картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №5000080/2024/000122 на підставі рішення про коригування від 01.04.2024 року (а.с.48-49).

Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України, а саме 390612,63грн. ПДВ.

Не погоджуючись з вищевказаними рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень МК України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим. Встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

З цього слідує, з огляду на зміст Рішення, що Митниця мала обґрунтувати у контексті своїх сумнівів щодо визначення вартості товару за ціною договору наявність розбіжностей, які можуть мати або мали вплив на правильність задекларованої вартості.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 59 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що згідно п.2.3, п.3.1 та 3.3 зовнішньоекономічного контракту опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях. Водночас, в комерційному інвойсі і специфікації до контракту відсутня інформація щодо торгівельної марки, виробника, якісних характеристик, моделей та артикулів, що може вплинути на вартість товару та не дає можливості ідентифікувати товар з заявленою поставкою.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВом «ДАНН.» разом із митною декларацією до митного оформлення були надані, у т.ч., договір поставки товару № AUG-00D/4 від 05.02.2024 р., укладений між ТОВ Данн., як покупцем, та продавцем - компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія), за умовами якого Продавець зобов`язується передати у зумовлені строки Покупцеві Товар та документи, що відносяться до нього, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар і сплатити Продавцю за нього обумовлену грошову суму. ( пункт 2.1. договору) Опис товару, його загальна кількість, строки, ціна та умови поставки визначаються Сторонами у відповідних Специфікаціях. ( пункт 2.3. договору). Погоджені обсяги та асортимент Товару вказуються у Специфікації. ( пункт 3.1. договору). Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам) та встановлюється на підставі Специфікації. ( пункт 3.3. договору). Згідно специфікації №37164 від 19.03.2024 року до Договору від 05.02.2024 року, сторонами було погоджено поставку на територію України товару на загальну суму 41420,16дол.США. Ціни розраховані на умовах DPU Kyiv (відповідно до Incoterms 2020). Ціна товару обумовлена в цій Специфікації є, остаточна та зміні після підписання Специфікації не підлягає. (пункт 2 специфікації). Умови поставки: DPU Kyiv (відповідно до Incoterms 2020). Товар вважається поставленим в момент завершення митного оформлення. Продавець несе всі ризики втрати або пошкодження товару до моменту коли товар буде вивантажений із прибувшого транспортного засобу в погодженому місці призначення та переданий у розпорядження Покупця. Продавцем товару є компанія Alltag und Gerдtetechnik GmbH. (пункт 3 специфікації). Строк поставки: не пізніше 30.05.2024 року. Вантажовідправник: ZHEJIANG DONSEN ENVIRONMENTAL TECHNOLOGY CO., LTD. (пункт 5 специфікації). Вантажоодержувач: TOB «ДАНН.». (пункт 6 специфікації). Разом з товаром Продавець передає для Покупця наступні документи: повний комплект перевізних документів (коносаментів, CMR та інш. відповідно до умов поставки); інвойс на відповідну партію товару; пакувальний лист. (пункт 7 специфікації).

Отже у специфікації сторони погодили суттєві умови поставки, у т.ч. щодо назви товару без зазначення його асортименту.

У митній декларації 24UA80U6 міститься інформація щодо усіх товарів - торгівельна марка, виробник, характеристики потужності товару, тощо).

На вимогу відповідача TOB «ДАНН.». листом від 01.04.2024 року надало Митниці, зокрема комерційну пропозицію продавця, яка містить характеристики товару.

Одеською митницею не пояснено, яким чином вказаний ним недолік (розбіжності) впливає на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару та її невизнання за ціною Контракту.

Щодо доводу митного органу стосовно відсутності у пакувальному листі посилання на інвойс чи специфікацію, що за його позицією викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам.

Відповідно до пункту 7 Специфікації №37164 від 19.03.2024 року товаросупровідні документи, які продавець повинен надати покупцю на кожну партію товару, включають серед іншого, пакувальний лист.

Суд зазначає, що на законодавчому рівні відсутнє визначення змісту пакувального листа та його реквізитів.

Пакувальний лист (англ. Packing List) - супровідний документ до вантажу, де дається перелік усіх видів, артикулів і сортів товарів, що перебувають у кожному товарному місці.

Затвердженої форми пакувального листа та вимог щодо його заповнення законодавством України та міжнародним законодавством не встановлено.

Разом з тим, за положеннями частини 2 статті 53 МК України пакувальний лист не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Оскільки пакувальний лист не є документом, що підтверджує митну вартість товарів та може бути прийнятим до уваги виключно як додаткова інформація, суд відхиляє вказаний довід відповідача щодо неможливості перевірки відомостей, що підтверджують вартість товару, заявлену декларантом в митній декларації.

Щодо ненадання позивачем документів про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України.

Відповідно до пункту 3 Специфікації №37164 від 19.03.2024 року поставка товару здійснюється на умовах DPU Kyiv (відповідно до Incoterms 2020) а.с.32.

Згідно Міжнародним правилам Інкотермс 2020 за умови DPU (Delivered at Place Unloaded), продавець зобов`язується доставити товар до вказаного місця розвантаження, яке може бути не лише терміналом, а й іншим певним місцем, таким як склад, завод чи адреса покупця. Продавець також відповідає за розвантаження товару коштами, наданими покупцем, на зазначеному місці. З моменту завершення розвантаження ризики втрати чи пошкодження товару переходять із продавця на покупця.

За умовами DPU продавець не зобов`язаний надавати страхування товару, але якщо страхування зазначено у контракті, продавець повинен забезпечити страхування до завершення розвантаження на місці розвантаження.

Оскільки умовами укладеного договору поставки від 05.02.2024 року не передбачені обов`язки продавця щодо страхування товару до завершення розвантаження на місці розвантаження, то за приписами ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України ці складові не підлягають додаванню декларантом з метою визначення митної вартості товару та вони не впливають на правильність визначення ним митної вартості.

Отже наведені відповідачем аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються викладеним вище.

Суд зауважує, що повноваження митного органу щодо витребування додаткових документів є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

В оскаржуваному рішенні Митниця зазначила, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта були витребувані додаткові документи, а саме, 1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прайс-листи продавця; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Щодо зауважень митного органу до змісту прайс-листа продавця б/н від 18.03.2024 б/н, суд зазначає наступне.

До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару конкретному покупцю, а також і для доступу можливих покупців на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо опису, асортименту, торговельної марки та виробника товару, а у комерційній пропозиції - ціни товару не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Щодо зауважень до експертного дослідження від 01.01.2024 року №218/24 в частині посилання експерта на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар без зазначення торговельної марки і у декількох випадках без зазначення виробника, то суд враховує таке.

Відповідно до змісту вказаного експертного дослідження, експерту було поставлене наступне запитання: Визначить вартість товару сантехніка (муфта для труб, трійник для труб, кут для труб і т.д.), умови поставки DPU KYIV, виробник ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD., країна походження Китай, ввезеного на митну територію України на підставі контракту № AUG 00D/4 від 05.02.2024 року, інвойсу № 68/03/2024 від 19.03.2024 року, пакувального листа № 68/03/2024 від 19.03.2024 року, CMR № 37164 від 27.03.2024 року, згідно наданих документів.

Висновок експертного дослідження № 218/24 від 01.04.2024 року проведений відносно товару та документів на нього, який було фактично імпортовано і документи на який надано до митного органу. Зазначене експертне дослідження було проведено щодо товару торгівельної марки KOER та характеристик на аналогічний товар. При цьому в скрінах експертного дослідження зазначено найменування виробника та ідентифікуючі ознаки товару. Експертом зазначено, які джерела і дані використовувались при підготовці дослідження, а отже, суд погоджується із позицією позивача, що жодних суттєвих розбіжностей в цій частині також немає.

Суд зазначає, що наявність чи відсутність у комерційній пропозиції певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів, чим спростовується вказаний довід відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що надані ТОВ «ДАНН.» документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Одеською митницею при прийнятті оскаржуваного рішення не було надано доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про наявність в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 року справі №809/1884/16.

Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 по справі №1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем надано до Одеської митниці відповідні документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів за ціною контракту у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять суттєвих розбіжностей, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 року по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

За встановлених обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товару за ціною контракту.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Митним органом не наведено переконливого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не викладено переконливі доводи, які призвели до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, не доведено суду, що описані розбіжності можуть мати вплив на визначення вартості товару виходячи з умов укладеного Контракту у бік її збільшення.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною та скасування картки відмови, то суд вважає, що така вимога також підлягає задоволенню як похідна, позаяк саме на підставі рішення про коригування митної вартості відповідачем була прийнята оскаржувана картка відмови.

Отже позовні вимоги ТОВа «ДАНН.» є такими, що підлягають задоволенню, а доводи відповідача суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

За розрахунком суду судовий збір, що підлягав сплаті при подання позову за ціною позову 390612,63грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8, становить: 390612,63*1,5/100*0,8 =4687,35грн.

Позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, а друга вимога щодо скасування картки відмови є похідною від першої.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 4687,35грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (; адреса: вул.Солом`янська, буд.11, м.Київ, 03110) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500080/2024/000032/2 від 01.04.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500080/2024/000122 від 01.04.2024 року Одеської митниці.

Стягнути з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (; адреса: вул.Солом`янська, буд.11, м.Київ, 03110) витрати зі сплати судового збору у сумі 4687(чотири тисячі шістсот вісімдесят сім)грн. 75коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян