Справа № 420/25925/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 серпня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.12.2015 року по 15.09.2023 року включно.

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.12.2015 року по 15.09.2023 року включно відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08 лютого 1995 року №100, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 195,31 грн. в день.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в 2013-2015 рр. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , звільнено зі служби, наказом командира №201 від 15.12.2015 позивача виключено з особового складу, знято з усіх видів забезпечення. В період проходження служби позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, тому 25.11.2019 позивач звернувся з заявою до військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. Не погоджуючись із виплаченою сумою індексації грошового забезпечення (217 грн. 71 коп.) позивач звернувся до суду. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №420/1099/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 15.12.2015 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

16.09.2023 відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у справі №420/1099/20 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 15.12.2015 року із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року у сумі 1097,47 грн.

Позивач вважає, що оскільки його було виключено зі списків особового складу 15.12.2015, а крайню виплату відповідачем здійснено 16.09.2023, то відповідачем затримано розрахунок з 16.12.2015 по 15.09.2023 на 2831 день. Всі належні йому суми грошового забезпечення, індексації мали бути виплачені у день звільнення, просить застосувати норми статті 117 КЗпП, відповідно до якої у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сьогодньоденне грошове забезпечення позивача складає: 6054,61 грн. / 31 день = 195,31 грн.

Провадження у справі відкрито 27.09.2023. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов, який надійшов 06.11.2023, відповідач просить відмовити в задоволенні позову. КЗпП України не регулює питання проходження військової служби. Зокрема, стаття 3 КЗпП України визначає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. При цьому, положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не передбачають такого виду відповідальності адміністрації установи, як виплату середнього заробітку за час затримки нарахування та здійснення виплат при звільненні, а також даний акт не містить відсильної норми про права військовослужбовця щодо отримання такої компенсації.

Передбачений частини І статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. При цьому, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата з надбавками, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо). Тобто компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 КЗпП України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати, а з прийняттям судових рішень, статті 116, 117 КЗпП України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що регулюється матеріальними нормами трудового права.

Відповідно до - довідки від 02.11.2023 №393 грошове забезпечення позивача складає за жовтень 2015 року 5779,81 грн., за листопад 2015 року 5779,81 грн. Середньоденне грошове забезпечення позивача становить 189,50 грн. ((5 779,81 грн + 5 779,81 грн = 11 559,62 грн) / 61 день (жовтень, листопад 2015 року) = 189,50 грн).

З огляду на зазначене, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 536 474,50 грн (189,50 грн. х 2831 днів затримки (період з 15.12.2015 - дата звільнення по 15.09.2023 - дата остаточного розрахунку)). З огляду на те, що відповідна компенсація не може перевищувати 6 місяців/182 дні, належна до сплати сума дорівнює 34 489,00 грн. (189,50 грн. х 182 дні). Проте позивач вважає, що до цих правовідносин слід застосовувати принцип співмірності. Зокрема, істотність частки компенсації за невиплату в повному обсязі грошового забезпечення в порівнянні з середнім заробітком за час затримки розрахунку складає: І097,47 грн./536 474,50 грн (сума виплаченого грошового забезпечення на виконання рішень суду/середній заробіток за весь час затримки розрахунку) х 100 = 0,20%. Отже, сума, яка підлягає відшкодуванню з урахуванням істотності частки 0,20% складає: 189,50 грн (середньоденний заробіток позивача) х 0,20% = 37,90 грн.; 37,90 грн. х 182 (кількість робочих днів затримки розрахунку, які підлягають відшкодуванню) = 6 897,80 грн.

Також відповідач просить залучити до участі в розгляді справи військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) в якості співвідповідача по справі, у зв`язку з переходом оперативних командувань на нові штати, якими не передбачені розрахунково-касові відділення, відповідно до клопотання командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 03.12.2019 №1314/19/1811 та Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України від 22.05.2017 №280 рішенням Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.12.2019 військову частину НОМЕР_1 виключено з системи розпорядників бюджетних коштів та зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 . На сьогодні військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником бюджетних коштів, але наділена повноваженнями видавати відповідні накази про виплату грошового забезпечення. Натомість таким розпорядником є військова частина НОМЕР_2 , а відтак, у разі задоволення позовних вимог, саме військова частина НОМЕР_2 може здійснити відповідні розрахунки з позивачем.

Суд вважає вказане клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, суд звертає увагу, що позивач не вказав в позовній заяві ціну позову. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою. Разом з тим, позивачем не вказано суму стягнення за вказаною вимогою та її обґрунтований розрахунок.

Також суд вважає за необхідне витребувати у відповідача докази, які необхідні для вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 47, 48, 77, 80 , ст. 143, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити до участі в розгляді справи військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) в якості другого відповідача.

Запропонувати позивачу надати суду розрахунок ціни позову, пояснення причин звернення до суду з позовом про нарахування індексації не після звільнення, а тільки в 2020 році.

Зобов`язати відповдіача (військову частину НОМЕР_1 ) надати суду надати суду протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду - документальне підтвердження розміру виплачених при звільненні позивача грошових коштів.

Ухвалу надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА