Справа № 440/8950/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/8950/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/8950/24 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2024 позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (надалі - Регіональне відділення), через систему "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, що заявлений до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Відділ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 30.01.2024 ВП №73991875 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 30.01.2024 ВП №73991875 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує на обставини порушення своїх прав боржника у виконавчому провадженні №73991875 з примусового виконання виконавчого документа - наказу №917/1111/22, виданого 18.01.2024 Господарським судом Полтавської області, державним виконавцем, який стягнув виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, не врахувавши обставин фактичного виконання цього наказу ще до направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику. Пояснює, що відповідач про факт відкриття виконавчого провадження 30.01.2024 дізнався лише 11.03.2024 - після одержання відповідної постанови засобами поштового зв`язку, тоді як ще 06.03.2024 судовий наказ №917/1111/22 був повністю виконаний.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 02.08.2024 за заявою Регіонального відділення суд вжив заходів забезпечення позову у справі №440/8950/24 шляхом зупинення стягнення на підставі постанов Відділу від 30.01.2024 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №73991875 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/8950/24.

07.08.2024 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача Ніколенко С.В. висловив свої заперечення проти задоволення позову з підстав правомірності оскаржуваних постанов. Зазначив, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, який одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця. Просив суд врахувати, що рішення суду у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження не було виконане, оскільки виконавчий документ був пред`явлений стягувачем на примусове виконання, а тому дії виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору є правомірними і такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Додав, що заявляючи вимоги про скасування постанови від 30.01.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, позивач не наводить жодних підстав для скасування такої постанови, доводів на обґрунтування своєї правової позиції, зокрема не вказує яку саме норму Закону України "Про виконавче провадження" чи іншого нормативно-правового акта державним виконавцем було порушено під час винесення спірних постанов, тоді як постанову про відкриття провадження заявник не оскаржив (а.с. 33-36).

У відповіді на відзив позивач, окрім доводів, наведених у позовній заяві, наголосив на тому, що відзив на позовну заяву підписаний особою, якою не підтверджено у законодавчо визначений спосіб право діяти від імені відповідача у справі (а.с. 41-42).

Розгляд справи здійснюється з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 КАС України, після отримання судом копій матеріалів виконавчого провадження, які надійшли разом з відзивом на позов.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 Господарським судом Полтавської області 18.01.2024 був виданий судовий наказ у справі №917/1111/22, яким зобов`язано Регіональне відділення провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999, за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати.

На підставі означеного виконавчого документа та заяви Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (а.с. 52-53) старшим державним виконавцем Відділу Нікогосяном Г.М. (надалі - державний виконавець) 30.01.2024 винесено постанову відкриття виконавчого провадження №73991875 (а.с. 47), в якій, крім іншого, вказано про обов`язок боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Цією ж постановою з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 26 800,00 грн.

В цей же день, 30.01.2024, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з Регіонального відділення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн (а.с. 51), яка є виконавчим документом, та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 185,00 грн (а.с. 49).

Позивач у позові зазначає, що в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" відповідач надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2024 лише 07.03.2024, внаслідок чого постанова була отримана боржником 11.03.2024, як це видно з вхідного відтиску штампу за №10/01026 на супровідному листі про направлення постанови (а.с. 12).

При цьому, як стверджує позивач, ще 06.03.2024, тобто до моменту направлення на адресу Регіонального відділення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанова Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі №917/1111/22 в частині проведення відповідного перерахунку виконана, на підтвердження чого наданий витяг про Стан надходження орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999, укладеним з ПАТ "Полтаваобленерго", за період з 25.04.2022 до 01.07.2022, сформованим станом на 06.03.2024 на підставі даних ІППС "Етап-Оренда", яка забезпечує централізований підхід до автоматизації збору, обробки, збереження та аналізу даних щодо договорів оренди державного майна, у якому зазначено, що за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 будь-які нарахування по зазначеному вище договору відсутні, отже становлять 0,00 грн.

Про факт виконання рішення суду позивач повідомив Відділ листом від 28.03.2024 №10-125-01467 (зворот а.с. 14).

У зв`язку з цим позивач вважає, що судове рішення у справі №917/1111/22 Регіональним відділенням фактично виконано ще до того як постанову про відкриття виконавчого провадження направлено державним виконавцем, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

З цих підстав Регіональне відділення звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що стосуються умов і порядку виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до присів частин першої-четвертої статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Аналіз статей 26, 27 Закону №1404-VIII свідчить на користь висновку про те, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець при відкритті виконавчого провадження, та є складовою процедури виконавчого провадження, що стимулює боржника до виконання рішення зобов`язального характеру ще до відкриття виконавчого провадження.

З наявних матеріалів суд встановив, що 26.01.2024 за вх №1034 до Відділу надійшла заява Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про примусове виконання рішення - наказу Господарського суду Полтавської області від 18.01.2024 у справі №917/1111/22, яким зобов`язано Регіональне відділення провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999 за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати (а.с. 52-53).

30.01.2024 державний виконавець на підставі виконавчого документа - наказу Господарського суду Полтавської області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №73991875 (а.с. 47), в якій на виконання вимог ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн.

Таким чином, стягуючи виконавчий збір при відкритті виконавчого провадження, державний виконавець діяв у точній відповідності до вимог статей 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", а тому твердження позивача протилежного змісту суд відкидає як безпідставні.

Позивач у позовній заяві стверджує про те, що державний виконавець всупереч вимогам ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII не здійснював перевірку факту виконання боржником рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Тобто, обов`язок перевірки виконання рішення боржником виникає у виконавця не на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, а лише на наступний робочий день після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону.

Таким чином законодавець не передбачив обов`язку державного виконавця перевіряти факт виконання рішення під час відкриття виконавчого провадження, а тому доводи позивача з цього приводу протилежного змісту суд відкидає як безпідставні.

Позивач також наполягав на тому, що передумовою виконання судового рішення у процедурі примусового виконання є перш за все обізнаність про виконавче провадження, у якому особа є боржником. Вказує, що з урахуванням вимог статті 28 Закону №1404-VIII Регіональне відділення як боржник вважається повідомленим про початок виконання примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 07.03.2024, на підтвердження чого надав конверт, в якому надсилалася постанова, та роздруківку з веб-сайту Укрпошта стосовно відправлення 729 (а.с. 10-11).

Надаючи оцінку доводам позивача з цього приводу, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 28 Закону №1404-VIII передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З наданих позивачем доказів судом з`ясував, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена супровідним листом сторонам виконавчого провадження від 30.01.2024 за №1914 (а.с. 12).

Разом з тим, за даними роздруківки відстеження відправлення 729, в якому містилася постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2024 ВП №73991875, таке відправлення прийняте відділенням 36014 у м. Полтава лише 07.03.2024 та вручене боржнику 11.03.2024 (а.с. 11).

Вищенаведені обставини відповідач спростувати не спромігся.

Тож факт несвоєчасного повідомлення державним виконавцем боржника про відкриття виконавчого провадження знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами.

Позивач у позові наголошує на тому, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023, на виконання якої Господарським судом Полтавської області 18.01.2024 видано судовий наказ у справі №917/1111/22, виконана Регіональним управлінням ще 06.03.2024, про що повідомлено Відділ листом від 28.03.2024 №10-125-01467 та надано витяг про Стан надходження орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999, укладеним з ПАТ "Полтаваобленерго" за період з 25.04.2022 до 01.07.2022, сформованим станом на 06.03.2024 на підставі даних ІППС "Етап-Оренда" (зворот а.с. 14).

У зв`язку з цим позивач вважає, що оскільки судове рішення у справі №917/1111/22 Регіональним відділенням фактично виконано до того як державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, підстави для стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні.

Разом з тим такі твердження позивача суд визнає безпідставними, оскільки чинний Закон №1404-VIII не ставить умовою для стягнення виконавчого збору факт невиконання рішення до моменту направлення постанови про відкриття виконавчого провадження. Обов`язок з винесення постанови про стягнення виконавчого збору, як вже констатував суд, виникає у державного виконавця одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так чи інакше беззаперечним є той факт, що позивач був обізнаний про постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі №917/1111/22, на виконання якої Господарським судом Полтавської області виданий 18.01.2024 судовий наказ у справі №917/1111/22, дату набрання цим рішенням законної сили та зумовлені зазначеним рішенням обов`язки.

Обставин, які б свідчили про те, що невиконання позивачем судового рішення відбулося з поважних причин, позивачем не наведено, а судом не встановлено.

До того ж в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №917/1111/22 за наслідками розгляду заяви Регіонального управління про роз`яснення постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 констатовано, що така постанова є повною, чіткою та зрозумілою, містить аналіз застосованих правових норм, має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини, а також викладена у визначеній статтею 282 ГПК України послідовності, а тому розуміння її змісту не викликає жодних труднощів і не потребує зайвої деталізації, в даній постанові чітко викладено висновок суду апеляційної інстанції.

Рішення суду є обов`язковим до виконання доти допоки не буде виконане повністю або ж не буде скасоване.

Обов`язковість судових рішень є одним із принципів не лише адміністративного (ст. 14 КАС України), а й усіх інших форм, у тому числі й господарського (ст. 18 ГПК України), судочинства.

У зв`язку з цим суд визнає безпідставним позов Регіонального управління в частині оскарження постанови державного виконавця Відділу від 30.01.2024 про стягнення виконавчого збору ВП №73991875, з огляду на що суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині вимог.

З приводу вимог про оскарження постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.01.2024, то позивач не навів доводів про протиправність такої постанови.

Тож твердження позивача щодо протиправності постанов відповідача у виконавчому провадженні №73991875 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження суд визнає необґрунтованими.

З огляду на все це суд визнає позов безпідставним, у зв`язку з чим залишає такий без задоволення у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення адміністративного позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4844,80 грн.

З приводу вжитих судом заходів забезпечення позову суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Керуючись статтями 241-245, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без задоволення.

Позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (; вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; вул. Героїв пожежників, 13, м. Полтава, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун