Справа № 450/2281/24
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2281/24 Провадження № 2-а/450/40/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області (Пустомитівського ВП капітана Сень О.М.) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила скасувати постанову серії ЕГА № 1429574 по справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2024 року, винесену поліцейським Сень О.М., закрити провадження у справі про її притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, стягнути витрати зі сплати судового збору та 5000 грн. на професійну правничу допомогу.

Мотивувала свої вимоги тим, що 14 травня 2024 року винесено оскаржувану постанову, з якою вона не погоджується. Зазначила, що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, оскільки вона 14 квітня 2024 року за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Містки, вул. Шевченка здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що на її приватній території невідомі особи проводять земельні роботи, хоча цього факту насправді не було. Вказала, що нею дійсно здійснювався виклик працівників поліції, оскільки сімейство Вовк вчиняло відносно неї неправомірні дії, а саме самовільно наносило їй майнову шкоду на прибудинковій території. Після винесення оскаржуваної постанови нею повторно здійснено виклик на лінію 102 і наряд поліції, який прибув за вищевказаною адресою, прийняв заяву про вчинення щодо неї неправомірних дій, внаслідок чого розпочато розслідування. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Крім цього, до матеріалів позовної заяви долучила клопотання, згідно мотивів якого просила звільнити її від сплати судового збору на підставі підпункту «В» п. 2, ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

24 травня 2024 року від позивача надійшла заява про долучення письмових доказів.

Ухвалою від 24 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків описаних у такій.

05 червня 2024 року позивачем подано клопотання, яким усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 27 червня 2024 року звільнено позивача від сплати судового збору, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

07 серпня 2024 року позивачем подано клопотання, згідно мотивів якого просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з 5000 грн. на професійну правничу допомогу, 885 грн. пов`язаних із підготовкою позовної заяви та 100000 грн. завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просила такі задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у його відсутності не подав.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту ст. 245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями ст. 1 КУпАП передбачено, що основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою серії ЕГА № 1429574 по справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 14 травня 2024 року за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Містки, вул. Шевченка здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що на її приватній території невідомі особи проводять земельні роботи, хоча цього факту насправді не було, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

В силу вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема в ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови позивач звинувачується в завідомо неправдивому виклику працівників поліції та повідомленні про вчинення щодо неї неправомірних дій невідомими особами.

Водночас, повідомлення служби правоохоронних органів щодо неправомірних дій не є тотожним, наведеному у диспозиції ст. 183 КУпАП поняттю «завідомо неправдивий виклик», значення якої є іншим і означає здійснення виклику спеціальної служби, зокрема поліції, за умови зрозумілої для порушника відсутності потреби в такому виклику.

З огляду на надані стороною позивача доводи, є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції не безпідставно, а з метою запобігання неправомірним діям невідомих осіб.

Водночас, відповідачем не подано відзиву на позовну заяву та не спростовано доводів позивача.

Таким чином, суд вважає, що поліцейськими не було в достатній мірі з`ясовано обставини, які дають підставу для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Оскільки відповідальність за ст. 183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, а позивач здійснив такий виклик, будучи впевненою, що невідомі особи неправомірно діють відносно неї, тобто існує потреба у втручанні поліції, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача умислу на вчинення інкримінованого їй правопорушення, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем не надано доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, суд вважає, що заявлений ОСОБА_1 позов про скасування спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Частинами 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У матеріалах справи та поданого клопотання міститься вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, в тому числі 5000 грн. на професійну правничу допомогу і 885 грн. пов`язаних із підготовкою позовної заяви.

За ч.ч. 1, 4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, позивачем не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, зокрема договору із адвокатом, детального опису робіт (наданих послуг).

Крім цього, доказів на підтвердження понесення позивачем суми витрат у зв`язку із підготовкою до розгляду справи у розмірі 885 грн., суду не надано, а наявні в матеріалах позовної заяви квитанції про сплату 145 грн. не підтверджують понесення таких у даній справі.

З огляду на вказане, позивачем не доведено понесення нею судових витрат у заявленому розмірі, а тому такі задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди слід зазначити, що частиною 1 ст. 47 КАС України передбачено крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачем ОСОБА_1 не заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди у позовній заяві, а тому така не може бути розглянута і задоволена судом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, відповідно до положень ст. 139 КАС України, судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. слід стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 20, 44, 47, 48, 139, 241, 243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1429574 від 14 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13 серпня 2024 року.

Суддя Мусієвський В.Є.