Справа № 380/3201/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 рокусправа № 380/3201/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ), в якій просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при призначенні (обчисленні розміру) пенсії за віком ОСОБА_1 відомостей про заробітну плату за періоди роботи в районах Крайньої Півночі, з 04.12.1980 року по 12.08.1985 року у ВАТ «Мангазея-2» та з 23.09.1985 року по вересень 1987 року, включно, у ВАТ «Північтрудопровідбуд»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 26.12.2023 перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 та провести виплату такої пенсії, з врахуванням заробітної плати в періоди роботи в районах крайньої Півночі, а саме: 04.12.1980 року по 12.08.1985 року на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея-2» та з 23.09.1985 року по 15.11.1989 року на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрудопровідбуд» на підставі абзацу першого ч.1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з: - Довідкою № М-35 від 17.11.2006 року про заробітну плату з грудня 1980 року по серпень 1985 року на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея-2»; - Довідкою № 5/140р від 16.02.2007 року про заробітну плату та архівною довідкою № 1881/с від 23.08.2021 року про фактичну суму заробітної плати з вересня 1985 року по вересень 1987 року на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрудопровідбуд».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області неправомірно відмовило позивачу в перерахунку її пенсії, з врахуванням пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі, однак рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 у справі №380/6866/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 15.05.2021 (з моменту призначення пенсії), зарахувавши в пільговому обчисленні періоди її роботи в районах Крайньої Півночі, а саме: з 04.12.1980 по 12.08.1985 на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея-2» (ОАО «Мангазея-2») та з 23.09.1985 по 15.11.1989 на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»), зарахувавши один рік роботи як один рік і шість місяців, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням раніше сплачених сум.

На виконання вищевказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, однак при такому перерахунку не враховано спірних довідок про розмір заробітної плати позивачу у період з 04.12.1980 по 12.08.1985 та з 23.09.1985 по 15.11.1989.

Враховуючи вищенаведене, позивач 26.12.2023 звернулася до відповідача зі заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням вищевказаних довідок про розмір її заробітної плати, однак отримала відмову. Вказана відмова мотивована тим, що Відділом обслуговування громадян № 18 (сервісний центр) скеровано запит до органів Пенсійного фонду російської федерації (лист від 31.05.2021 року № 1300-5221-10/48063) щодо проведення перевірки відповідності даних, відображених у поданих довідках первинним документам. Листом від 09.01.2021 року № 2915/11 Пенсійний фонд російської федерації повідомив про неможливість проведення перевірки та надіслав копії первинних документів заробітної плати за періоди з 01.09.1985 по 30.09.1987, які є не чіткими та не читаються суми нарахування та відрахування внесків.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. З огляду на наведене, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

05.03.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до Порядку №22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

При призначенні пенсії позивач долучала довідки про заробітну плату за період з 01.12.1980 по 31.08.1985, видану ОАО «Мангазея-2» (від 17.11.2006 №М-35), та за період з 01.09.1985 по 30.09.1987, видану ОАО «Севертрубопроводстрой» (від 16.02.2007 №5/140/p).

Відділом обслуговування громадян №18 (сервісний центр) скеровано запит до органів Пенсійного фонду російської федерації щодо проведення перевірки відповідності даних, відображених у вищезазначених довідках первинним документам.

Листом від 01.09.2021 №2915/11 Пенсійний фонд російської федерації повідомив про неможливість проведення перевірки та надіслав копії первинних документів заробітної плати тільки за період з 01.09.1985 по 30.09.1987, які є не чіткими та не читаються суми нарахування та відрахування внесків.

Враховуючи зазначене, підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату від 17.11.2006 №M-35 та від 16.02.2007 №5/1404/р відсутні.

Представник позивач 11.03.2024 подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги.

15.03.2024 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких повторно викладено обґрунтування, зазначені у відзиві на позовну заяву.

19.03.2024 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 01.04.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ):

- копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Пенсійному фонді Львівської області та отримує пенсію за віком, починаючи з 15.05.2021 року на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно записів трудової книжки позивача від 22.08.1979 року, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) в період з 04 грудня 1980 року по 12 серпня 1985 року працювала на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея-2» (ОАО «Мангазея-2»), а саме в Комсомольсько-молодіжному відділі робочого постачання № 9 УРСа на території Ямало-Ненецького національного округу, а також в період з 23 вересня 1985 року по 15 листопада 1989 року на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрубопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»), а саме в Будівельно-монтажному управлінні № 60 (БМУ-60) треста «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой») на території Ямало-Ненецького автономного округу.

Вказані території належать до районів Крайньої Півночі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі №380/6866/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірною відмови, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з врахуванням пільгового стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі, а саме: з 04.12.1980 по 12.08.1985 на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея- 2» (ОАО «Мангазея-2»); з 23.09.1985 по 15.11.1989 на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрудопровід» (ОАО «Севертрубопроводстрой»). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 15.05.2021 (з моменту призначення пенсії) зарахувавши в пільговому обчисленні періоди роботи в районах Крайньої Півночі, а саме: з 04.12.1980 по 12.08.1985 на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея-2» (ОАО «Мангазея-2» та з 23.09.1985 по 15.11.1989 на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»), зарахувавши один рік роботи як один рік і шість місяців, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням раніше сплачених сум.

На виконання вищевказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з моменту призначення, зарахувавши відповідні періоди її роботи до страхового стажу в півторакратному розмірі. Однак, при такому перерахунку не враховано довідки про заробітну плату ОСОБА_1 на вищевказаних підприємствах. Зокрема, не враховано довідки:

- №М-35 від 17.11.2006 про заробітну плату з грудня 1980 року по серпень 1985 року на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея-2» (ОАО «Мангазея-2»);

- №5/140р від 16.02.2007 про заробітну плату з вересня 1985 року по вересень 1987 року на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»);

- архівну довідку №1881/с від 23.08.2021 про фактичну суму заробітної плати з вересня 1985 року по вересень 1987 року на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»).

Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з врахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 31.12.2020 за даними персоніфікованого обліку. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 4588,40 грн. Розмір пенсії на 01.01.2024 становить 2876,16 грн, що не заперечується сторонами.

Позивач 26.12.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати, вказаної у вищезазначених довідках.

Листом від 09.01.2024 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку її пенсії. Вказана відмова обґрунтована тим, що при призначенні пенсії позивач долучала довідки про заробітну плату за період з 01.12.1980 по 31.08.1985, видану ОАО «Мангазея-2» (від 17.11.2006 №М-35), та за період з 01.09.1985 по 30.09.1987, видану ОАО «Севертрубопроводстрой» (від 16.02.2007 №5/1404/p). Відділом обслуговування громадян №18 (сервісний центр) скеровано запит до органів Пенсійного фонду російської федерації щодо проведення перевірки відповідності даних, відображених у вищезазначених довідках первинним документам. Листом від 01.09.2021 №2915/11 Пенсійний фонд російської федерації повідомив про неможливість проведення перевірки та надіслав копії первинних документів заробітної плати тільки за період з 01.09.1985 по 30.09.1987, які є не чіткими та не читаються суми нарахування та відрахування внесків. Враховуючи зазначене, підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату від 17.11.2006 №M-35 та від 16.02.2007 №5/1404/р відсутні.

Не погоджуючись з відмовою відповідача врахувати вищевказані довідки про заробітну плату, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.

Верховний Суд у постановах від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 та від 06.11.2023 у справі 560/764/21 дійшов висновку про врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману поза межами України (в російській федерації), лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.

Приписами частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Пунктом 2 частини 1 статті 64 Закону № 1058-IV встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів, працівник сервісного центру, зокрема: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Верховний Суд у постановах від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Так, як вже зазначалося вище, судовим рішенням від 26 липня 2022 року у справі №380/6866/22, яке набрало законної сили підтверджено трудовий стаж позивача в період з 04 грудня 1980 року по 12 серпня 1985 року на посаді кухаря 5 розряду столової траси 0 км у ВАТ «Мангазея-2» (ОАО «Мангазея-2»), а саме в Комсомольсько-молодіжному відділі робочого постачання № 9 УРСа на території Ямало-Ненецького національного округу, а також в період з 23 вересня 1985 року по 15 листопада 1989 року на посадах прибиральниці, прачки, транспортної робочої 2-го розряду у ВАТ «Північтрубопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»), а саме в Будівельно-монтажному управлінні № 60 (БМУ-60) треста «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой») на території Ямало-Ненецького автономного округу.

Зі змісту спірних довідок, №М-35 від 17.11.2006 ВАТ «Мангазея-2» (ОАО «Мангазея-2») та №1881/с від 23.08.2021 ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой») вбачається, що вони видані на підставі особових рахунків. Крім того, зазначені завірені печаткою зазначених товариств, містять відомості про фактичну суму заробітної плати ОСОБА_1 за періоди з грудня 1980 року по серпень 1985 року та з вересня 1985 року по вересень 1987 року відповідно, а також, такі довідки містять відомості про відрахування внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Додатково, відомості, зазначені у довідці №1881/с від 23.08.2021 ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой») підтверджені архівною довідкою №1881/с від 23.08.2021 про фактичну суму заробітної плати ОСОБА_1 , наданою пенсійним органом російської федерації.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що такі довідки повинні були бути враховані пенсійним органом при визначенні розміру пенсії позивача, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 03.06.2021 у справі №127/8001/17 та від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку ї пенсії, з урахуванням довідок М-35 від 17.11.2006, №5/140р від 16.02.2007, №1881/с від 23.08.2021.

У свою чергу, суд відхиляє аргументи відповідача про неможливість проведення перевірки, відсутність первинних документів та їх нечіткість, оскільки у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03.06.2021 у справі № 127/8001/17 викладено наступний висновок:

«… посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Вказаний висновок Верховного Суду враховується судом і під час розгляду даної справи.

Як вже йшлося вище та підтверджується сталою практикою Верховного Суду, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при обчисленні позивачу пенсії.

У свою чергу, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження недостовірності відомостей, що містяться у спірних довідках.

Суд звертає увагу, що відповідач у разі ненадання пенсійним органом російської федерації усіх запитуваних документів або надання їхніх нечітких копій, не був позбавлений можливості повторно звернутися із запитом про проведення перевірки.

Крім того, суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянка України наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 липня 2019 року, від 31 березня, 28 квітня 2020 року, від 29 липня 2020 року (справи №№242/1484/17, 127/16245/17, 607/4973/16-а, № 341/1132/17, відповідно).

Разом з тим, суд також вважає за необхідне врахувати, що підприємства, на яких працювала позивача у період з 04 грудня 1980 року по 12 серпня 1985 року та з 23 вересня 1985 року по 15 листопада 1989 року знаходилися на території, яка належить до районів Крайньої Півночі.

Так, зі змісту спірних довідок №М-35 від 17.11.2006, №5/140р від 16.02.2007, №1881/с від 23.08.2021 слідує, що заробітна плата ОСОБА_1 зазначена з врахуванням районного коефіцієнту та північних надбавок, зазначене підтверджується також довідкою №М-34 від 17.11.2006 ВАТ «Мангазея-2» (ОАО «Мангазея-2») та довідкою №06а/129 від 26.03.2012 ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»).

З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що питання можливості врахування при розрахунку пенсії північної надбавки було предметом розгляду Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09.10.2019 у справі №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі. Факт сплати роботодавцем позивача страхових внесків з вказаних сум виплаченої надбавки в даному випадку жодного значення для вирішення спору не має.

Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №345/4049/16-а та від 17.06.2021 у справі № 348/2352/16-а.

Питання неврахування при розрахунку пенсії районного коефіцієнту було предметом розгляду Верховного Суду, який, зокрема, у постановах від 28.09.2018 у справі № 671/86/15-а, від 30.05.2019 у справі № 348/2974/14-а, від 06.02.2020 у справі №348/2381/16-а, від 21.05.2020 у справі № 674/633/17, Суд дійшов наступного висновку:

« статтею 78 діючого на той час Закону СРСР № 1480-I було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпункту «д» пункту 15 Інструкції «Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої Постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, частиною третьою статті 96 Закону СРСР № 1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що перерахунок пенсії позивача необхідно провести з урахуванням довідок №М-35 від 17.11.2006, №5/140р від 16.02.2007, №1881/с від 23.08.2021 про її заробітну плату, однак з виключенням із них сум районного коефіцієнту та північної надбавки за період роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 348/2352/16-а, де зокрема, також вирішувалося питання можливості врахування заробітної плати при обчисленні пенсії на підприємстві ВАТ «Північтрудопровідбуд» (ОАО «Севертрубопроводстрой»).

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ч.4 ст. 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Позивач зі заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону №1058-VI звернулася 26.12.2023, отже, виходячи з положень абз. 4 ч.4 ст. 42 та ч.4 ст. 45 Закону №1058-IV заявник набула право на перерахунок з 01.01.2024.

Підсумовуючи вищенаведене, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням довідок про її заробітну плату №М-35 від 17.11.2006, №5/140р від 16.02.2007, №1881/с від 23.08.2021, з виключенням із них сум районного коефіцієнту та північної надбавки за період роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Щодо відшкодування судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги представником позивача долучено: договір про надання правової допомоги №21-07/23 від 21.07.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1545994, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4879/10 від 31.05.2012, рахунок на оплату №09 від 26.01.2024 на суму 10500,00 грн, акт виконаних робіт №2 до додатку №2 від 26.01.2024 до Договору 21-07/23 на суму 10500,00 грн.

Оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, часткове задоволення даного позову, суд приходить висновку, що дана справа є справою незначної складності та сума зазначена в договорі та акті наданих послуг є неспівмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України, тому наявні підстави для часткового стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок про її заробітну плату №М-35 від 17.11.2006, №5/140р від 16.02.2007, №1881/с від 23.08.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79061, ) здійснити з 01.01.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), з врахуванням довідок про її заробітну плату №М-35 від 17.11.2006, №5/140р від 16.02.2007, №1881/с від 23.08.2021, з виключенням із них сум районного коефіцієнту та північної надбавки за період роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79061, ) сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна