Справа № 340/1888/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1888/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Новомиргородської міської ради () стосовно невжиття заходів щодо вчинення дій, спрямованих на визнання об`єкту нерухомості, а саме гідротехнічної споруди площею 0,1103 га - а саме: гребля - земляна, насипна, довжиною 117,00 м, ширина по гребеню - 7,0 м., висота - 4,21 м.; характеристика водоскидних споруд - мостовий водоскид арочного типу, матеріал - бутобетон, цегляна кладка, на водному об`єкті - ставок площею 2,7764 га (кадастровий номер :02:000:7516), що розміщена за межами села Кам`янка Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного;

- зобов`язати Новомиргородську міську раду () вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічної споруди, площею 0,1103 га, а саме: гребля - земляна, насипна, довжиною 117,00 м, ширина по гребеню - 7,0 м., висота - 4,21 м.; характеристика водоскидних споруд - мостовий водоскид арочного типу, матеріал - бутобетон, цегляна кладка, на водному об`єкті - ставок площею 2,7764 га (кадастровий номер :02:000:7516), що розміщена за межами села Кам`янка Новомиргородської міської ради Кіровоградської області безхазяйним майном шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на території Новомиргородської міської ради Кіровоградської області перебуває безхазяйна гідротехнічна споруда площею 0,1103 га, а саме: гребля -земляна, насипна, довжиною 117,00 м, ширина по гребеню - 7,0 м., висота -4,21 м.; характеристика водоскидних споруд - мостовий водоскид арочного типу, матеріал - бутобетон, цегляна кладка, на водному об`єкті - ставок площею 2,7764 га (кадастровий номер :02:000:7516) села Кам`янка Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, що підтверджується паспортом водного об`єкта. Вказує, що згідно з інформацією Новомиргородської міської ради питання про набуття права власності на гідротехнічні споруди (греблі), які розташовані на території Новомиргородської міської територіальної громади, стоїть на порядку денному, однак, через розбіжності в законодавстві, питання реєстрації права власності на гідротехнічні споруди не вирішено. Водний об`єкт площею 2,7764 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:000:7516) відноситься до земель комунальної власності Новомиргородської міської територіальної громади. Таким чином, зазначена гідротехнічна споруда фактично є безхазяйним майном. Проте, Новомиргородською міською радою не вжито заходів, спрямованих на взяття на облік гідротехнічної споруди як безхазяйного нерухомого майна. Наведені обставини порушують інтереси держави у сфері дотримання законодавства з питань збереження майна інженерної інфраструктури водних об`єктів на території Новомиргородської міської ради Кіровоградської області.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.70-71).

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.75-80), у якому позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та зазначає, що гребля не є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, яке містить ознаки, передбачені статтею 181 Цивільного кодексу України, та не наділена виключним переліком характеристик, внесення яких до Державного реєстру прав є обов`язковим. Отже, Новомиргородська міська рада не може самостійно приймати рішення щодо проведення державної реєстрації права власності на греблю за відсутності законодавчо врегульованого порядку здійснення такої реєстрації, а також технічних відомостей, внесення яких до Державного реєстру є обов`язковим. Разом з цим, вважає, що твердження позивача щодо неможливості збереження наявної гідроспоруди та забезпечення її справності, у зв`язку із нездійсненою відповідачем реєстрацією права власності на греблю є хибними. Також, позивачем не наведено належних та допустимих доводів щодо неналежного збереження та неналежної експлуатації гідротехнічної споруди, а більше того, загрози неможливості подальшого обслуговування гідротехнічної споруди за рахунок коштів бюджету територіальної громади. При цьому, самі лише твердження прокурора стосовно неможливості утримання споруди за рахунок коштів бюджету громади не є свідченням порушення відповідачем інтересів держави у вигляді завдання шкоди життю та здоров`ю жителів громади. Заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури, зазначаючи у своєму позові про необхідність захисту інтересів держави, не навів належних обґрунтувань стосовно того, у чому саме виражається порушення або загроза порушення таких інтересів і які саме інтереси держави, підлягають судовому захисту.

Прокурором подано до суду відповідь на відзив у який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.84-93).

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що біля с. Кам`янка Новомиргородської міської ради Кіровоградської області розташований водний об`єкт (ставок) площею 2,7764 га.

12.12.2019 між Кіровоградською обласною державною адміністрацією (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди водного об`єкта, згідно умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт для рибогосподарських потреб ставок площею 2,7764 га, розташований за межами населених пунктів Кам`янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.20-26).

Вищевказаний ставок знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7516, площею 4,8828 га (а.с.27).

Згідно п. 3 вказаного договору встановлено, що у межах об`єкта оренди розміщена гідротехнічна споруда гребля насипна, земляна, довжиною 117,00 м, шириною по гребеню 7,00 м., висотою 4,21 м. Водоскидна споруда - мостовий водоскид арочного типу. Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 10 років.

На вищевказаний водний об`єкт, розроблено та погоджено паспорт водного об`єкта (а.с.43-61).

Відповідно до паспорта вказаного водного об`єкту - ставка площею 2,7764 га встановлено, що останній розташований за межами населених пунктів Кам`янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Назва річки (водотоку), на якому розташований водний об`єкт річка Брусель, яка є правою притокою річка Велика Вись, басейн річки Південний Буг. Місцезнаходження греблі, водного об`єкту, відстань від гирла річки до греблі північний схід від с. Кам`янка до гирла 0,17 км. Відомча приналежність гідровузла (власник, балансоутримувач) не встановлено.

Розділом 4 паспорта водного об`єкта Характеристика греблі закріплено: тип, конструкція: земляна, насипна; матеріал: суглинок. Конструктивні параметри: ширина по гребеню - 7 м, довжина 117,00 м, максимальна висота 4,21 м. Закладання укосів: верхового - 1:2, низового - 1:2. Кріплення укосів: верхового та низового - задернований.

Згідно розділу 5 паспорта водного об`єкта Характеристика водоскидної споруди, водоспускна споруда типу Мостовий водоскид арочного типу Матеріал бутобетон, цегляна кладка. Конструктивні параметри: вхід: підпірна стінка під однопрольотним мостом шириною 3,70 м, водопровідна частина - 8,50 м, вихід: міст шириною 3,70 м висотою 1,50 м, вид регулювання регульовані дерев`яні шандори, пропускна здатність водоскидної споруди - 19,03 м3/с.

Відповідно до інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Кіровоградській області від 12.07.2023, водний об`єкт з кадастровим номером :02:000:7516 перебуває у комунальній власності Новомиргородської територіальної громади (а.с.17-19, 27).

Відповідно до інформації, наданої Новомиргородською міською радою від 11.09.2023 (а.с.33-34) та 12.10.2023 (а.с.37-38), питання про набуття права власності на гідротехнічні споруди (греблі), які розташовані на території Новомиргородської міської територіальної громади, стоїть на порядку денному, однак, через розбіжності в законодавстві, питання реєстрації права власності на гідротехнічні споруди не вирішено. У відповідності до вимог ст.1 Закону України Про архітектурну діяльність:, Постанови Кабінету міністрів України №257 від 12 квітня 2017 року Про затвердження Порядку обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, п.3 п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 23,05.2011 року № 554 якою, затверджено Перелік видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури у складі комісії яка повинна проводити інвентаризацію гідротехнічних споруд повинен приймати участь сертифікований спеціаліст, який визначить стан гідротехнічної споруди і чи вона відповідає вимогам ДБН В 2.4-20:2014 Греблі з ґрунтових матеріалів так як такі спеціалісти відсутні в штаті Новомиргородської міської ради, остання вимушена буде звертатись за наданням таких послуг через систему ПРОЗОРО до організацій які мають відповідних спеціалістів. Станом на 2023 рік в бюджеті міської ради відсутні статті витрат на фінансування послуг спеціалістів з дослідження стану гідротехнічних споруд, при плануванні бюджету на 2024 рік дане питання, а саме фінансування витрат пов`язаних з інвентаризацією та дослідженням гідротехнічних споруд буде винесено на розгляд постійної комісії З питань бюджету, фінансів, цін, господарської дальності та інвестицій. Але навіть при погодженні профільною комісією та затвердженні сесією Новомиргородської міської ради статті витрат на дані види робіт, Новомиргородеька міська рада в ході здійснення заходів по набуттю права власності на гідротехнічні споруди (греблі) зіткнеться з розбіжностями в законодавстві, що стосується питання реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, гідротехнічна споруда, яка розміщена на ставку площею 2,7764 га, що знаходиться на території Новомиргородської міської ради, є безхазяйною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України Про прокуратуру від 14.12.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII).

Відповідно до частин 3, 4 статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Відтак, суд вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 815/724/15, від 17 жовтня 2019 року у справі № 569/4123/16-а.

Крім того, суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі Ф.В. проти Франції (F.W. v. France), заява №61517/00, пункт 27).

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27 травня 2003 року №1604 (2003) Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 4 частини другої статті 129 Конституції України).

Так, згідно з ч.3 ст.23 Закону №1697-VII прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

В даному випадку прокурор в адміністративному позові зазначив, що захисту полягають інтереси держави у сфері комунальної власності, які порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування.

Правовий висновок про те, що екологічні інтереси держави охоплюють собою, зокрема, й інтереси у сфері збереження та захисту водних об`єктів загальнодержавного та місцевого значення, забезпечення їх належного використання, висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 806/1350/15, від 29 квітня 2020 року у справі № 802/1145/17-а, від 9 квітня 2020 року у справі № 822/589/17, від 3 лютого 2021 року у справі № 806/1326/17, від 16 червня 2021 року у справі № 120/2320/19-а, від 27 жовтня 2021 року у справі № 806/1325/17, від 6 вересня 2022 року у справі № 822/591/17, від 19 жовтня 2022 року у справі № 354/609/15.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України Про місцеве самоврядування в Україні, частиною другою статті 2 якого визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Стаття 25 цього Закону визначає загальну компетенцію сільських, селищних, міських рад, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно підпункту 1 пункту а статті 29 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку сільських, селищних, міських рад регламентуються статтею 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, згідно якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження, зокрема: здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; б) делеговані повноваження: облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Так, згідно частини першої статті 1 Закону України Про аквакультуру гідротехнічні споруди для цілей аквакультури - об`єкти нерухомого майна державної або комунальної власності або власник яких невідомий чи його неможливо встановити на підставі даних, документів та/або інформації з відповідних державних реєстрів (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірно-осушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод та розташовані на водних об`єктах, наданих у користування на умовах оренди для цілей аквакультури; гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - об`єкти нерухомого майна державної власності (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірно-осушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Статтею 12 Закону України Про аквакультуру передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських, Київської і Севастопольської міських, районних, обласних рад у сфері аквакультури належать, зокрема, надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об`єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України.

Тобто, відповідачу у справі, органу місцевого самоврядування, чинним законодавством України надані повноваження щодо ведення обліку гідротехнічних споруд, здійснення контролю за їх використанням.

Поняття безхазяйного майна визначене статтею 335 Цивільного кодексу України, відповідно до якої безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Так, Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Статтею 2 зазначеного Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

В розумінні пункту 3 частини першої статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень орган місцевого самоврядування є заявником реєстрації речових прав у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Частиною чотирнадцятою статті 18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку. За результатом розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що до відання сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, реєстрація та взяття на облік безхазяйного майна, розташованого на території відповідної громади.

Щодо посилання відповідача, що гідротехнічні споруди, в тому числі й дамби, водоскиди не наділені всіма тими технічними характеристиками, інформація про які підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру прав, суд зазначає наступне.

Суд вказує, що предметом позову є протиправна бездіяльність щодо не взяття на облік безхазяйної нерухомої речі греблі.

Так, дамби і греблі потужні гідротехнічні об`єкти. Вони можуть споруджуватися з різними цілями.

Дамба піднесення, створюване штучним шляхом в зоні водного ресурсу і виконує захисну або регулювальну функцію.

Гребля об`єкт, що зводиться на шляху водного потоку для підняття природного рівня води. Спорудження дозволяє витягти з дії водної стихії максимальну користь.

Водночас, незалежно від того чи є гребля гідротехнічною чи інженерною спорудою, вона є спорудою, призначеною для використання водних ресурсів, для боротьби з шкідливим впливом вод, захистом земель від водної та вітрової ерозії, інших негативних процесів.

Тому такий об`єкт як гребля є нерухомим майном, оскільки вона нерозривно пов`язана з землею та її переміщення в інше місце може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру.

Відповідно до пункту 2.7 Методичних рекомендаціях стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, затверджених протоколом колегії Державної реєстраційної служби України за № 3 від 11.12.2012, до об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, належать споруди (інженерні, гідротехнічні тощо) - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій.

До гідротехнічних споруд відносяться: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Так, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, яка включає в себе звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, з заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, звернення органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, до суду за переданням нерухомого майна за рішенням суду у комунальну власність.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем не вчинено заходів щодо звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, з заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а саме вищенаведеної гідротехнічної споруди.

В порушення вимог частини другої статті 19 Конституції України, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі та зобов`язання відповідача звернутися до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі прокурор є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді відповідно до ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 р. №1697-VII та ч.3 ст.53 КАС України, а тому враховуючи, що витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесено, суд дійшов висновку, що відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури (27100, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7, ) в інтересах держави до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області (26001, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м.Новомиргород, вул.Соборності, 227/7, ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Новомиргородської міської ради стосовно невжиття заходів щодо вчинення дій, спрямованих на визнання об`єкту нерухомості, а саме гідротехнічної споруди площею 0,1103 га - а саме: гребля - земляна, насипна, довжиною 117,00 м, ширина по гребеню - 7,0 м., висота - 4,21 м.; характеристика водоскидних споруд - мостовий водоскид арочного типу, матеріал -бутобетон, цегляна кладка, на водному об`єкті - ставок площею 2,7764 га (кадастровий номер :02:000:7516), що розміщена за межами села Кам`янка Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного.

Зобов`язати Новомиргородську міську раду вчинити дії, спрямовані на визнання гідротехнічної споруди, площею 0,1103 га, а саме: гребля - земляна, насипна, довжиною 117,00 м, ширина по гребеню - 7,0 м., висота - 4,21 м.; характеристика водоскидних споруд - мостовий водоскид арочного типу, матеріал - бутобетон, цегляна кладка, на водному об`єкті - ставок площею 2,7764 га (кадастровий номер :02:000:7516), що розміщена за межами села Кам`янка Новомиргородської міської ради Кіровоградської області безхазяйним майном шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА