Справа № 240/13058/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/13058/24

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського відділу у м.Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною письмову відмову Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, оформлену листом вих. № 1819-664/1819.1-24 від 04.07.2024, щодо оформлення та видачі їй паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки у зв`язку зі зміною прізвища;

- зобов`язати Житомирський відділ у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати їй паспорт громадянина України зразка 1994 року у зв`язку зі зміною прізвища.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зверталася до відповідача з приводу заміни паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки у зв`язку зі зміною прізвища, на що отримала відмову, яку вважає протиправною.

Ухвалою суду від 15.07.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 22.07.2024 до суду подав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову зазначив, що до Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області звернулася позивач із заявою про обмін паспорта на новий паспорт у формі паспортної книжечки у зв`язку зі зміною прізвища при реєстрації шлюбу. Стверджує, що позивач звернулася із заявою довільної форми, а також не надала документ, визначений законодавцем у підпункті 2 пункту 1 розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456. Житомирський відділ надав заявниці відповідь із роз`ясненням законодавчо визначеного алгоритму дій та зазначенням переліку документів, які необхідні для отримання паспорта громадянина України. Зазначає, що територіальний підрозділ УДМС у Житомирській області без надання всіх визначених документів не має жодних правових підстав на вчинення відповідних дій. Тому вважає, що під час виконання своїх повноважень відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними ст.ст. 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області з заявою від 11.06.2024 про видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки у зв`язку зі зміною прізвища при реєстрації шлюбу.

Листом № 1819-664/1819.1-24 від 04.07.2024 позивачу відмовлено у видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, посилаючись на те, що для оформлення вказаного паспорту необхідно надати документи, зазначені в Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302, а також у Тимчасовому порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженому наказом МВС України від 06.06.2019 № 456.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 32 Конституції України закріплено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-ХІІ).

Згідно з пунктами 1 та 3 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 5 Положення № 2503-ХІІ містить опис паспортної книжечки, її форми та змісту, а також порядок заповнення.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, регулюються Законом України від 20.11.2012 № 5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон № 5492-VI).

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону № 5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Таким чином, законодавством передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 5492-VI оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Частиною 1 статті 21 Закону № 5492-VI визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Отже, у разі відсутності в особи паспорта така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" від 25.03.2015 № 302 (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01.01.2016 - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII;

- з 01.11.2016 - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01.11.2016 припиняється (п. 3 Постанови № 302).

У силу вимог пункту 16 Положення № 2503-ХІІ, обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові.

Пунктом 1 Розділу IV "Обмін паспорта" Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 (далі - Тимчасовий порядок № 456), встановлено, що обмін паспорта здійснюється в разі, зокрема, зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження.

Пунктом 17 Положення № 2503-ХІІ та пунктом 2 Розділу IV "Обмін паспорта" Тимчасового порядку № 456 визначено перелік документів, які необхідно подати заявнику для обміну паспорта.

Таким чином, передумовою для обміну паспорта громадянина України є звернення особи до уповноваженого органу із заявою встановленого зразка з долученням відповідного переліку документів.

Судом встановлено, що позивач звернулася до відповідача із заявою про обмін паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку із зміною прізвища.

Листом від 04.07.2024 відповідач повідомив, що звернення позивача від 11.06.2024 розглянуто в порядку статті 15 Закону України "Про звернення громадян".

У відзиві відповідач, посилаючись на Тимчасовий порядок № 456, вказує що позивач по справі звернулася до територіального підрозділу міграційної служби з заявою довільної форми, а не за встановленою законодавцем формою.

Разом із тим, пунктом 13 Положення № 2503-ХІІ визначено, що для одержання паспорта громадянин подає:

- заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України;

- свідоцтво про народження;

- дві фотокартки розміром 35х45 мм;

- у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Міністерством внутрішніх справ України було видано Наказ від 13.04.2012 № 320 "Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України", який встановлював форму заяви про видачу паспорта та перелік документів, які необхідно подати, однак вказаний наказ втратив чинність 01.03.2018. Разом із цим, втрата чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320, на переконання суду, не позбавляє права особи звернутися до відповідних органів Державної міграційної служби України із заявою у довільній формі про отримання паспорту громадянина України у формі книжечки, передбаченого Постановою № 2503-ХІІ, в іншому випадку це б суперечило верховенству права.

Оскільки позивачу не було запропоновано бланку заяви для оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ, суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що заява у довільній формі є не заявою, а зверненням.

Суд звертає увагу, що відсутність форми заяви не може нівелювати право особи на отримання паспорту у формі книжечки, а тому подання заяви у довільній формі чи не за формою, визначеною Тимчасовим порядком № 456, не може слугувати підставою для невидачі такого паспорту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду визначено, що ознаками цієї типової справи є:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дана справа є типовою.

Частиною 3 статті 291 КАС України передбачено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону України № 5492-VI.

Разом із тим, при вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що законодавець, приймаючи Закон №1474-VІІІ, яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримався вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України. На час звернення позивача до Відділу УДМС діяло два нормативних акта: Положення про паспорт № 2503-XII і Постанова № 302, відповідно до яких особи, які раніше отримали паспорт, не зобов`язані звертатися за його обміном, при досягненні відповідного віку органи УДМС проводять вклеювання фотографії, тоді як особи, які змінили прізвище, чи у яких відбулися інші зміни персональних даних, зобов`язані отримувати новий паспорт у формі ID-картки, який має обмежувальний термін 10 років (ч. 3 ст. 21 Закону № 5492-VI), до якого вноситься більше персональних даних та який має унікальний номер запису у Реєстрі. При цьому, у жодному законі не зазначено, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві. Оскільки дії Відділу УДМС розглядаються як дії держави в цілому й такі дії порушують основоположні права громадян, то вони визнаються протиправними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для належного захисту порушених прав позивачки слід зобов`язати Відділ УДМС оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ.

Таким чином, суд вирішує дану справу з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

З огляду на зазначене, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у рішенні від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки є протиправними.

Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача, що адресований позивачу лист-відповідь за вих. № 1819-664/1819.1-24 від 04.07.2024 не є рішенням про відмову у видачі паспорту, а носить виключно роз`яснювальний характер, адже листом відповідач фактично відмовив у видачі такого паспорта, роз`яснивши загальний порядок оформлення паспорта громадянина України із посиланням на норми Постанови № 302 та Тимчасового порядку № 456.

Як вбачається з положень Тимчасового порядку № 456 оформлення і видачі паспорта громадянина України оформлення паспорта зразка 1994 року особі здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке не може бути додано до заяви до отримання відмови у видачі такого паспорту.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, для належного захисту порушених прав позивача, задля реалізації права на користування паспортом громадянина України зразка 1994 року, суд вважає необхідним зобов`язати Житомирський відділ у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити .

Питання розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Михайла Грушевського, 75/114, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10029, РНОКПП/) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Зобов`язати Житомирський відділ у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 09 серпня 2024 р.