Справа № 620/7600/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року Чернігів Справа № 620/7600/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області ( далі також - ГУ ДПС у Чернігівській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відповідача від 16.04.2024 № 5928/Ж10/25-01-24-05, № 5932/Ж10/25-01-24-05, № 5933/Ж10/25-01 -24-05.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спірні податкові повідомлення - рішення є необґрунтованими, оскільки прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Так, позивач вважає, що контролюючий орган дійшов помилкового висновку про нарахування позивачу сум податку, оскільки дохід отримано від члена сім`ї першої ступеня споріднення, а саме від батька позивача. За таких обставин позивач вважає, що у відповідача не було підстав для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

10.06.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надіслав відзив, в якому зазначив, що згідно податкової інформації встановлено, що позивач протягом 2017 року отримав дохід за ознакою «114, Дохід, отриманий у спадщину (подарований) від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого та другого ступеня споріднення» в сумі 406433,57 грн. Разом з тим, позивачем всупереч вимог податкового законодавства України, не було задекларовано дохід отриманий у вигляді «отримання спадщини» за ознакою «114», а також самостійно не розраховано та не сплачено до бюджету податки з отриманого доходу. При цьому, відповідач зазначає, що на момент прийняття спірних рішень у контролюючого органу була відсутня інформація про наявність будь-яких родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав відповідь на відзив, в якій наполягає на позиції, викладеної у позові, та протиправність спірних рішень.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив таке.

Позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 26.09.1970 (а.с. 15).

У порядку спадкування позивач отримав спадкове майна після померлого ОСОБА_2 , а саме: земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Макишинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області, земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку загальною площею 0,4920 га, що розташована за адресою: Макишинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області, 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.11.2017, виданого приватним нотаріусом Городняського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. за реєстровим номером №2744, №2742, № 2746, №2740 (а.с. 16,21,26, 31). Право власності на спадкове майно зареєстровано у Спадковому реєстрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами від 10.11.2017 № 49815788, № 103336614, №49815572, №103338349, №49815883, №103340499, №49815463,№103334717, (а.с.17-20,22-25,27-30,32-35).

З матеріалів справи судом встановлено, що 02.02.2024 ГУ ДПС у Чернігівській області видано наказ № 81-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків, яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податку ОСОБА_1 з 04.03.2024 тривалістю 5 робочих днів: за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого за ознакою «дохід отриманий у вигляді спадщини/дарунка, від фізичної особи, що не є членами сім`ї першого та другого ступеня споріднення»(а.с. 48).

За результатами перевірки посадовими особами відповідача складено акт від 15.03.2024 № 3379/Ж5/25-01-24-05/, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства України, а саме:

1. Підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме неподання до Чернігівської ДПІ Головного управління ДПС у Чернігівській області податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

2. Підпункту 164.2.10 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, підпункту 1.1 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: ОСОБА_1 не включив суму доходу від отриманого доходу у вигляді успадкованого майна за ознакою доходу „114" в сумі 406433,57 грн. до загального річного оподатковуваного доходу та не сплатив податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на суму 20321,68 грн., та військового збору за період, що перевірявся, на суму 6096,50 грн (а.с. 56).

На підставі висновків акту перевірки № 3379/Ж5/25-01-24-05/ від 15.03.2024, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення: від 16.04.2024 № № 5928/Ж10/25-01- 24-05, яким збільшено суму грошового зобов`язання на податок на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування та штраф на загальну суму 25402,10 грн; № 5932/Ж10/25-01-24-05, яким нараховано штрафні санкції на суму 340,00 грн; № 5933/Ж10/25-01 -24-05, яким нараховано військовий збір та штрафні санкції на загальну суму 7620,63 грн(а.с. 8,10.12).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленням - рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до пп.164.2.10 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України ( далі-ПК України), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Відповідно до пп.174.2.1 п.174.2 ст.174 ПК України, об`єкти спадщини оподатковуються: за нульовою ставкою:

а) об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення.

Підпункт «а» пп. 174.2.1 п. 174.2 ст. 174 ПК України, в редакції Закону №1910-VIII від 23.02.2017, - застосовується до доходів, отриманих починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.

Згідно з пп. 174.2.2 п.174.2 ст.174 ПК України, об`єкти спадщини оподатковуються: за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту.

Отже, вищенаведеним податковим законодавством України передбачено, що за нульовою ставкою оподатковуються, зокрема об`єкти спадщини, що успадковуються платником податку іншою фізичною особою, яка є членом сім`ї першого та другого ступенів споріднення.

Відповідно до пп.14.1.263 п.14.1 ст.14 ПК України, членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Підпункт 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 в редакції Закону №1910-VIII від 23.02.2017 - застосовується до доходів, отриманих, починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.

Як вже встановив суд, позивач у 2017 році отримав спадщину на нерухоме майно від померлого батька.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що успадкований позивачем об`єкт спадщини, з урахуванням того, що він отриманий від члена сім`ї першого ступеня споріднення, підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою.

А відповідно у позивача не виникало обов`язку сплатити ПДФО та військовий збір з вартості успадкованого об`єкту спадщини.

При цьому, суд зауважує, що, відповідно до приписів п.174.3 ст.174 ПК України, дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини або в сільських населених пунктах - до оформлення уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.

Отже, фізичні особи, які одержали дохід у вигляді спадщини, що оподатковується за нульовою ставкою податку, не зобов`язані включати вартість такої спадщини до складу загального річного оподатковуваного доходу, а відповідно і не мають обов`язку подавати декларацію про майновий стан і доходи, за умови відсутності інших підстав для подання декларації.

Встановлені судом обставини є достатньою підставою для визнання протиправними та скасування спірних рішень.

Щодо дотримання порядку проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.

Судом встановлено, що підставою для призначення перевірки стало отримання контролюючим органом інформації про отримання позивачем доходу за ознакою « 114», а оскільки декларації щодо декларування такого позивачем не подано, то контролюючий орган мав право на призначення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Судом встановлено, що податкова перевірка призначена з 04.03.2024, а наказ про призначення перевірки від 02.02.2024 №81-п та повідомлення про початок перевірки від 02.02.2024 № 23/ж4/25-01-24-04-04 було направлено на адресу позивача: вул. Музична,2а/4, м. Чернігів, та яке повернулося до відповідача повернуто 17.02.2024 з відміткою "за закінченням зберігання" ( а.с. 49).

Отже, суд встановив, що направлені документи не було отримано позивачем з незалежних від контролюючого органу підстав, у зв`язку з чим відповідач мав право на проведення перевірки, оскільки позивач вважається таким, що належним чином повідомлений про її призначення.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте відповідачем не доведено правомірність рішень у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про замовлення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.04.2024 № 5928/Ж10/25-01-24-05, № 5932/Ж10/25-01-24-05, № 5933/Ж10/25-01-24-05.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп), сплачений відповідно до квитанції від 27.05.2024.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України вул. Реміснича, 11,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 07 серпня 2024 року.

Суддя І.І. Соломко