Справа № 160/28712/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріХрамцові Є.В.
за участю предстанвиків:
позивача відповідача Клюци С.О. Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
02.11.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що протиправне застосування норм матеріального законодавства, неврахування особливостей господарської діяльності платника податків, вихід за межі періоду, що може бути охоплений перевіркою, арифметичні помилки, на думку позивача, є підставою для висновків про протиправність та незаконність ППР. Крім того, враховуючи порушення ДПС України, допущені під час процедури адміністративного оскарження - спірні ППР взагалі є такими, що не можуть створювати юридичного обов`язку для платника податків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 05.12.2023 о 10:00 год.; встановлено відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позовну заяву.
За даними КП «ДСС» одержувачам - ТОВ «Шиманівське стіл» та Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в їх електронні кабінети надіслано копію ухвали про відкриття провадження - 09.11.2023 о 20:24 та повістки про виклик - 13.11.2023, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву з урахуванням ч.6 ст.251 КАС України та ч.6 ст.120 КСС України до 27.11.2023. Докази отримання копії адміністративного позову відповідачем у КП «ДСС» відсутні.
29.11.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Шевченко Ангеліни Миколаївни надійшло клопотання/заява, в якому заявник просить суд: - забезпечити участь представника Позивача адвоката Шевченко А. М. у всіх судових засіданнях у справі (у тому числі й 05.12.2023 о 10:00) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Електронного суду, де адвокат зареєстрована за ел.поштою ІНФОРМАЦІЯ_1
05.12.2023 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про залишення відзиву на позов без розгляду.
У підготовчому судовому засідання 05.12.2023 судом за участю представника позивача та відповідача судом оголошено перерву до 21.12.2023 о 10:00 год.
Копію адміністративного позову в паперовому вигляді отримано представником відповідача 05.12.2023, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка.
19.12.2023 від представника позивача - адвоката Клюци С.О. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.
21.12.2023 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення та заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву.
21.12.2023 у підготовчому судовому засіданні за участю представника позивача та відповідача протокольною ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву та прийнято відзив до розгляду. Судом продовжено підготовче провадження та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 09.01.2024 о 10:00 год.
02.01.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Клюци Сергія Олександровича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якому заявник просить суд: - забезпечити участь представника Позивача адвоката Клюци С. О. у судовому засіданні 09 січня 2024 року та всіх судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Електронного суду, де адвокат зареєстрований за ел.поштою ІНФОРМАЦІЯ_2
03.01.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача.
09.01.2024 у підготовчому судовому засідання за участі представників позивача та відповідача судом з метою забезпечення права сторін надати додаткові докази оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 19.01.2024 о 14:00 год.
19.01.2024 від представника відповідача через систему «Електронний суд» та засобами телекомунікаційного зв`язку надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
19.01.2024 у підготовчому судовому засідання за участі представника позивача судом за клопотанням відповідача оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 08.02.2024 об 11:00 год.
08.02.2024 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення.
08.02.2024 у підготовчому судовому засідання за участі представників позивача та відповідача судом з метою забезпечення права сторін надати додаткові докази оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 15.02.2024 о 13:15 год.
13.02.2024 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів.
15.02.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про надання додаткового часу на подання доказів та відкладення підготовчого засідання.
15.02.2024 сторони у підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином. Судом за клопотанням позивача оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 07.03.2024 о 15:00 год.
21.02.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про залучення додаткових доказів.
05.03.2024 від представника позивача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про долучення доказів, до якого як додаток було надано пошкоджений СД диск, про що свідчить Акт Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 №170.
07.03.2024 у зв`язку з оголошено повітряної тривоги на території України та міста Дніпра на виконання наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду з метою збереження життя та здоров`я учасників судового процесу та забезпечення процесуальних прав сторін адміністративну справи знято з розгляду та призначено на 13.03.2024 о 09:00 год.
13.03.2024 у зв`язку з оголошено повітряної тривоги на території України та міста Дніпра на виконання наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду з метою збереження життя та здоров`я учасників судового процесу та забезпечення процесуальних прав сторін адміністративну справи знято з розгляду та призначено на 19.03.2024 о 13:15 год.
15.03.2024 від представника позивача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про долучення доказів.
19.03.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про залучення додаткових доказів.
19.03.2024 у підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав раніше заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представники сторін зазначили, що всі докази надані.
Судом у підготовчому судовому засіданні 19.03.2024 ініційоване питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Представники сторін проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не заперечували та надали письмові згоди щодо продовження розгляду справи по суті в цей же день.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та вирішено розпочати судовий розгляд по суті у цей самий день після закінчення підготовчого судового засідання.
У судовому засіданні 19.03.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, а представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, судом оголошено перерву перед судовими дебатами до 09.04.2024 о 14:00 год.
09.04.2024 в судовому засіданні представниками сторін підтримано раніше обрані правові позиції. Крім того, представник позивача у судових дебатах зазначив прохання до суду щодо внесення змін у позовну заяву щодо надання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення, яке судом було залишено без розгляду.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Водночас, у матеріалах справи міститься Акт від 21.03.2023 №703/04-36-07-14-04/35201059, який складений посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області, згідно з яким станом на 11:00 год 14.03.2023 та останній день перевірки 21.03.2023 ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» за період з жовтня 2011 року по грудень 2016 року включно жодного первинного документу до перевірки не надано.
На підставі вказаного наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області та направлень на перевірку від 09.03.2023 №1527, №1528, №1602 посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» щодо дотримання вимог податкового законодавства України при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 13 813 880 грн, з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт від 28.03.2023 №1218/04-36-07-14-04/35201059.
Водночас, вказаний Акт містить перелік використаних податковим органом документів: - Накази по підприємству та авансові звіти за період з 01.04.2011 по 31.01.2023; - відомості щодо списання ПММ за період з 01.04.2011 по 31.01.2023; - Договори з контрагентами та додатки до них, додаткові угоди за період з 01.04.2011 по 31.12.2016 року; - Первинні документи (видаткові накладні, акти виконаних робіт, тощо) за період з 01.04.2011 по 31.12.2016 року; - Банківські виписки за період з 01.04.2011 по 31.12.2016 року; - Журнали-ордери (картки рахунку) та оборотно-сальдові відомості за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 року; - штатний розпис за період з 01.04.2011 по 31.12.2016 року; - рішення Криворізької міської ради та угоди з нею за період з 01.04.2011 по 31.12.2016 року; - угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 13.12.2007, від 20.08.2010, від 21.11.2011, від 05.07.2016, від 31.07.2018, від 23.02.2021; - акт про надання гірничого відводу, виданий Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України (Держгірпромнагляд) від 28.07.2014 року; - журнали геологічної документації свердловин, акти про закриття бурових свердловин, акти про закладення бурових свердловин та документи до них складені ТОВ "НВФ Теоресурс".
У висновках акта зазначено, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні у Декларації від`ємного значення з ПДВ за січень 2023 року, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ. задекларованого у попередніх періодах встановлено порушення платником податків:
- в порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст.198, п. 185.1 ст. 185, п.186.1ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1ст. 188, п. 200.1, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до:
- завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що включається до ладу наступного податкового періоду за січень 2023 року на суму 12 799 214 грн;
- п.201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ШИМАНТВСЬКЕ СТІЛ» податкові накладні не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2023 року загальну суму ПДВ 83грн.
Не погодившись із висновками Акту перевірки ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» подало до ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечення від 03.05.2023 №175 з документами на 90 арк.
На підставі вказаного наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області та направлень на перевірку від 02.06.2023 №3551 та №3550 посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» щодо дотримання вимог податкового законодавства України при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 13 813 880 грн, з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт від 20.06.2023 №2314/04-36-07-14-04/35201059.
У висновках акта зазначено, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні у Декларації від`ємного значення з ПДВ за січень 2023 року, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ. задекларованого у попередніх періодах встановлено порушення платником податків:
- п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194, 198.5, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що включається до складу наступного податкового періоду за січень 2023 року на суму 12 813 933 грн;
- п. 201.1. ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» податкові накладні не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2023 року на загальну суму ПДВ 500 грн. та обсяг продажу без ПДВ - 2500 грн.
На підставі вищеозначеного акту Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішення, ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» з використанням засобів поштового зв`язку звернулось до Державної податкової служби України із скаргою від 09.08.2023 №184.
Рішенням ДПС України від 01.09.2023 №25565/6/99-00-06-01-04-06 залишено без розгляду скаргу ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» (віх №26998/6 від 14.08.2023) на ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 27.06.2023 №, № та повернуто її.

Вважаючи протиправними в частині податкові повідомлення-рішення від 27.06.2023 № та №, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.

Згідно з положеннями частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Абзацом 1 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За правилами підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 000,00 грн.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 000,00 грн.

У свою чергу пунктом 200.11 статті 200 розділу ПК України встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статі 209 цього Кодексу.

У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 803/1437/14, від 14 листопада 2018 року у справі № 808/2911/17, від 19 березня 2020 року у справі №460/2939/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформовані висновки щодо тлумачення норми підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, які свідчить про дві окремі підстави проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 000,00 грн. При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України. Вживання в тексті норм підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 ПК України словосполучень «відшкодування з бюджету податку на додану вартість», «сума бюджетного відшкодування» поряд із «від`ємне значення з податку на додану вартість» свідчить про те, що встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України умова перевищення 100 000,00 грн, як підстава для проведення позапланової документальної перевірки, стосується від`ємного значення з податку на додану вартість як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку.

Наведений висновок неодноразово застосовано Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.03.2024 у справі № 640/19401/21.

Сторонами не заперечується, що підставою для прийняття відповідачем наказу від 03.03.2023 №1090-п про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» стало подання останнім податкової декларації з ПДВ за січень 2023 року з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, а саме: 13 813 880 грн.

У подальшому, у зв`язку з отриманням ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечень ТОВ «ШИМАШВСЬКЕ СТІЛ» від 03.05.2023 №175 на акт документальної позапланової виїзної перевірки на підставі п.п.78.1.5 п.78.1, п.78.2 ст.78 ПК України податковим органом було прийнято наказ від 01.06.2023 №2723-п.

Суд вказує, що пп.78.1.5 п.78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки, - контролюючим органом, який проводив перевірку.

Аналіз змісту зазначеної правової норми дозволяє дійти висновку, що проведення документальної позапланової перевірки на цій підставі є законним лише за умови дотримання сукупності умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки, або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки. За умови наявності сукупності усіх цих вимог, проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.5. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є правомірним.

Водночас законодавець передбачає ще один запобіжник від зловживань посадовими особами податкового органу - обмежує предмет такої перевірки виключно питаннями, що стали предметом оскарження.

Наведений висновок викладений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 липня 2018 року у справі №826/13304/17 та від 19 листопада 2018 року у справі №826/4689/17 та в силу положень ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню судом.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» подано до ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечення від 03.05.2024 №175 до акту документальної позапланової виїзної перевірки від 28.03.2023 №1218/04-36-07-14-04/35201059, у яких позивач, зокрема, вказав, що ТОВ «ШИМАНІВЬКЕ СТІЛ» заперечує та не згодне з висновками:

- що міститься у розділі 4 акта, а саме завищення від`ємного значення ПДВ, що включається до складу наступного податкового періоду за січень 2023 року на суму 12 799 214 грн.;

- з викладеним у розділі ІІ Описової частини Акту (стор. 9 акту), що основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за період з 01.10.2011 по 31.01.2023 є відсутність здійснення заявленого виду діяльності, проведення підготовчих робіт (розробка проєктної документації, виконання науково-технічних робіт, проведення інженерно-геологічних робіт, розробка плану території під будівництво Шиманівського гірничо-збагачувального комбінату, оцінку радіоактивності горних порід, тощо);

- зазначеного в акті у розділі 3.1. п.2 висновку, що отримання послуг від ТОВ «Ернст енд Янг» не було в межах господарської діяльності;

- зазначеного в акті у розділі 3.1.1. п. 3 висновку, що отримання послуг від Комунального Підприємства «Автобаза №1» не було в межах господарської діяльності;

- зазначеного в акті у розділі 3.1.1, п. 4 висновку, що отримання послуг придбання товарів від ПП «ОККО-бізнес Контракт», ТОВ «Антоцентр «Дакар», ТОВ «Євроколесо Фортуна», ТОВ «Окко Бізнес Партнер», ТОВ «Едельвейс-4», ТОВ «АВТОСАМП ЛТД» не було в межах господарської діяльності;

- зазначеного в акті у розділі 3.1.1. п. 5 акта висновку, що отримання послуг проживання, готельні послуги, обслуговування заходів, від ФОП ОСОБА_3 , ПрВТ «Імпресса», ПрАТ Туристично-готельний комплекс «Дністер», ПрАТ «Українсько-канадське спільне товариство «Торонто-Київ», ПП «Джинтама готель», ТОВ «Готель Харків», ТОВ «Рейкарц Хотел Менеджмент» не було в межах господарської діяльності;

- зазначеного в акті у розділі 3.1.1. п. 6 акту висновку, що підприємство не навело у поясненнях до п 6 обставин, які пом`якшують, або звільняють від фінансової відповідальність га таке порушення вважається умисним;

- зазначеного в акті у розділі 3.2.3, акту висновку, що ТОВ «Шиманівське Стіл» неправомірно завищило задекларовані показники податкового кредиту з ПДВ (рядок 10.1 Декларації) у період з 01.10.2011 р. по 31.12.2016 р. в результаті перенесення показників до податкової Декларації без підтвердження первинними документами та регістрами бухгалтерського обліку.

Окрім того, у запереченнях вказано, що ТОВ «Шиманівське Стіл» з метою підтвердження наявності документів за період з 01.10.2011 р. по 31.12.2016 р. та керуючись ст. 86 п.7 ПКУ надає відповідні копії: первині документи по взаємовідносинам з ТОВ «НВФ «Георесурс» (договори з усіма додатками, додатковими угодами, акти приймання-передачі. видаткові накладні, виписки банку) згідно переліку, який є невід`ємною частішою Заперечень до акту перевірки від 24.03.2023 р. № 1218/04-36-07-14-04/35201059.

Суд наголошує, що первісний акт перевірки від 28.03.2023 №12818/04-36-07-14-04/35201059 не містить опису зауважень щодо правовідносин між позивачем та ТОВ «НВФ «Георесурс».

Водночас, суд враховує, що під час первісної перевірки ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» контролюючим органом було вручено запит про надання документів до перевірки від 17.03.2023, у якому, зокрема, відповідач просив позивача надати до перевірки первинні документи (договори з усіма додатками, додатковими угодами, акти приймання-передачі, видаткові накладні, виписки банку) по взаємовідносинам ТОВ «НВФ «Георесурс» () за період з 01.10.2011. Означений запит містить рукописний напис, що під час перевірки у режимі реального часу, надавалися всі документи для огляду, які запитувалися перевіряючими.

У акті перевірки від 20.06.2023 №2314/04-36-07-14-04/35201059 міститься детальний опис господарських взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «НВФ «Георесурс».

Тобто, позивачем надавались документи щодо правовідносин з контрагентом ТОВ «НВФ «Георесурс» ще під час проведення первісної перервірки.

Проаналізувавши зміст актів перевірок від 28.03.2023 №12818/04-36-07-14-04/35201059 та від 20.06.2023 №2314/04-36-07-14-04/35201059, суд вказує, що зміст Акта перевірки від 20.06.2023, його обґрунтування і висновки є ідентичними до акта перевірки від 28.03.2023. Акт від 20.06.2023 №2314/04-36-07-14-04/35201059 фактичного не містить спростувань доводів ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ», викладених у запереченнях від 03.05.2024 №175 до акту документальної позапланової виїзної перевірки від 28.03.2023 №12818/04-36-07-14-04/35201059.

Такий підхід контролюючого органу до проведення повторної перевірки, передбаченої підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, суд вважає формальним, оскільки зміст такої перевірки полягає у перегляді результатів попередньої, чого у цій справі, фактично, не відбулося.

Аналогічний правовий висновок викладених у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 803/1766/16 (№ в ЄДРСР 96281267) та в силу положень ч.5 ст.242 КАС України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому статтею 102 ПК України встановлений строк давності для визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань платника податків, який складає 1095 днів.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже, наведена законодавча норма встановлює строк примусового стягнення податкового боргу - це 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Відповідно позовні вимоги контролюючого органу, пов`язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред`являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, інформація, що зібрана податковим органом відносно платника податку поза межами 1095 днів не може слугувати підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення.

Суд наголошує, що провівши у 2023 році перевірку щодо взаємовідносин ТОВ «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» з контрагентами з 2011 року, контролюючий орган вийшов за межі 1095-денного строку давності для визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань платника податків, що свідчить про протиправність висновків покладених в основу спірних податкових-рішень.

Крім того, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформованого у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, суд наголошує, що відповідачем під час судового розгляду справи не було доведення дотримання податковим органом під час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень принципу «доброго врядування» і «належної адміністрації» у світлі практики Європейського суду з прав людини.

Так, у пунктах 70-71 рішення Європейського суду з прав людини «Рисовський проти України» від 20.10.2011 р. Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.06.2023 № та №, у зв`язку з чим у суду наявні підстави для їх скасування в цій частині.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Усі інші аргументи сторін, вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський Суд з прав людини наголосив, що «... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 1.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001 року)».

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд також увагу, що у позовній заяві, зокрема, зазначено, що «Судові витрати Позивача складаються із судового збору 26 840 грн. 00 коп. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) та витрат на правову допомогу. Розрахунок витрат на правову допомог у з документами, що підтверджують фактичну сплати таких витрат за надані послуги будуть надані Платником до суду до закінчення судових дебатів з відповідною заявою про їх компенсацію у порядку, встановленому законом».

Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 26 840,00 грн, сплачений позивачем при поданні до суду адміністративного позову відповідно до платіжної інструкції від 10.10.2023 №59, підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Водночас, щодо витрат на правову допомогу суд вказує, що жодних доказів на підтвердження розміру витрат на надання правової допомоги до суду до закінчення судових дебатів до суду не надано.

Суд наголошує, що відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Водночас, суд враховує, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду постановив ухвалу від 07 липня 2023 року у справі № 340/2823/21 сформував такі загальні підходи до стягнення витрат у суді касаційної інстанції. Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України.

У постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 у розвиток зазначеної вище позиції об`єднаної палати Верховний Суд вказав, що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак, у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд зазначає, що на момент розгляду справи по суті у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували розмір витрат на надання правової допомоги, у зв`язку з чи у суду відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрат на правничу допомогу. При цьому, усне клопотання представника позивача у судових дебатах про зміну судом в тексті позовної заяви «розрахунок витрат на правову допомогу з документами, що підтверджують фактичну сплати таких витрат за надані послуги будуть надані Платником до суду до закінчення судових дебатів з відповідною заявою про їх компенсацію у порядку, встановленому законом» на те, що докази на підтвердження адвокатських витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду суд не вважає належним виконанням позивачем вимог частини 7 статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» (місцезнаходження: вул. Надії, буд.1, смт. Широке, Широківський район, Дніпропетровська область, 53700; ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17а; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27 червня 2023 року № та № .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ШИМАНІВСЬКЕ СТІЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 26 840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 19 квітня 2024 року.

Суддя І.В. Юхно