Справа № 520/19170/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 р. №520/19170/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Шевченка, буд. 26,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61013) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61024, ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, в якому просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Яни Володимирівни від 25 червня 2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження по виконавчому провадженню №75383094.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Яни Володимирівни від 25 червня 2024 року про стягнення виконавчого збору виконавчого провадження по виконавчому провадженню №75383094.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) () документально підтверджені судові витрати у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 00 копійок.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) () документально підтверджений стягнутий виконавчий збір у розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях не було залучено до участі у розгляді заяви Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 520/22163/23 та заміну сторони виконавчого провадження (боржника) у справі №520/22163/23. Водночас, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року по справі №520/22163/23 (про яке РСЦ ГСЦ МВС стало відомо після отримання адвокатського запиту від представника стягувача) добровільно до відкриття виконавчого провадження, 24 червня 2024 року виготовлено довідку №0121/а про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 року. Тобто на момент відкриття виконавчого провадження у справі РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, який не був учасником справи та рішення суду по справі №520/22163/23 по цей час не отримував, також зазначає, що здійснювалися дії спрямовані на добровільне виконання рішення, що підтверджуються матеріалами доданими позивачем до позовної заяви. У зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що у Законі України «Про виконавче провадження», зокрема у ч.4 ст.4, визначено вичерпний перелік критеріїв, за наявності яких державний виконавець має повернути стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчий документ. Так, перевіривши на відповідність виконавчий документ вимогам, яким має відповідати виконавчий документ згідно ст.4 Закону, державним виконавцем було прийнято рішення про можливість відкриття виконавчого провадження.

Представником позивача подано відповідь на відзив, та зазначено, що в електронному кабінеті ЄСІТС РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях в розділі "Виконавчі документи" відсутні матеріали виконавчого провадження №75383094. РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях не було залучено до участі у розгляді заяви Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 520/22163/23 та заміну сторони виконавчого провадження (боржника) у справі №520/22163/23.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 у справі № 520/22163/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" (вул. Гіршмана, буд. 8/10,м. Харків,61002) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» яка полягає у не виготовленні та не направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , за нормами чинними станом на 19.11.2019 року, за посадою доцента кафедри, яку він займав на дату звільнення, із визначенням посадового окладу доцент кафедри за 19 тарифним розрядом згідно з додатком 2 до наказу Міністерства освіти і науки України від 26 вересня 2005 року № 557 «Схема тарифних розрядів посад керівних та науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації», який згідно із Законом України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про державний бюджет України на 2019 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1037 «Про оплату працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату працівників на основі Єдиної тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», станом на 19.11.2019; із значенням відомостей про розмір окладу за спеціальним званням (підполковник поліції), відсоткової надбавки за вислугу років (40% від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням), та обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та наказу МВС України № 260 від 06.04.2016, та із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України «Про вищу освіту» для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії з 01.12.2019.

Зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 19.11.2019 року, за посадою доцента кафедри, яку він займав на дату звільнення, із визначенням посадового окладу доцент кафедри за 19 тарифним розрядом згідно з додатком 2 до наказу Міністерства освіти і науки України від 26 вересня 2005 року № 557 «Схема тарифних розрядів посад керівних та науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації», який згідно із Законом України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про державний бюджет України на 2019 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1037 «Про оплату працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату працівників на основі Єдиної тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», станом на 19.11.2019; із значенням відомостей про розмір окладу за спеціальним званням (підполковник поліції), відсоткової надбавки за вислугу років (40% від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням), та обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та наказу МВС України № 260 від 06.04.2016, та із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України «Про вищу освіту» для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії з 01.12.2019.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З системи Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що виконавчі листи по справі № 520/22163/23 видано 30.05.2024 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 520/22163/23 замінено сторону виконавчого провадження (боржника) у справі №520/22163/23 Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по харківській області» (ДУ "ТМО МВС України по Харківській області") () на Регіональний Сервісний Центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (, 61013, Харківська область, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 26).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. від 25.06.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 75383094 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 № 520/22163/23.

Також, 25.06.2024 року, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 75383094 з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях у розмірі 32000,00 грн.

25.06.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 75383094, відповідно до якої визначено для боржника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 390,00 грн.

Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях направлено лист до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виконання рішення суду разом з копією довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , який отриманий відповідачем 01.07.2024 року.

17.07.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, керуючисьвимогами п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1-1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, судових наказів.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, відповідно до визначення частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За змістом частин другої - четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до положень статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються, зокрема з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Окремі питання організації виконання судових рішень визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, пунктом 8 розділу ІІІ якої встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Відтак, наведені приписи свідчать про те, що стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання, оскільки державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

При цьому, в розумінні положень Закону №1404-VIII примусове виконання виконавчого документу розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наведена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19, у якій крім іншого зазначено, що стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VIII не передбачено.

Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 по справі №360/3324/19 та від 23.12.2020 по справі №620/334/20.

Разом з цим, суд звертає увагу, що у відповідності до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

У свою чергу, частиною дев`ятою статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом, 25.06.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/22163/23 від 17 квітня 2024 року ВП № 75383094. Крім того, державним виконавцем прийнято також постанову ВП № 75383094 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн, а також постанову ВП № 75383094 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 390,00 грн.

В ході розгляду справи позивач повідомив суд, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, а тому оспорювані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, позивач зазначає, що вчинив всі можливі дії для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року по справі №520/22163/23 щодо виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

На підтвердження виконання рішення у добровільному порядку позивач надав докази, а саме копію довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 № 100/30147 від 24.06.2024 № 31/32-0121/а.

Так, вищевказана довідка виготовлена позивачем 24 червня 2024 року, в той час як виконавче провадження ВП № 75383094 відкрито 25 червня 2024 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач добровільно виконав рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Більше того, постановою про закінчення виконавчого провадження головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанською Я.В. від 17.07.2024 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавчен провадження", тобто у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду.

Разом з тим, суд бере до уваги, що за приписами Закону № 1404-VIII органи державної виконавчої служби не наділені повноваженнями перевірки або з`ясування будь-якої інформації щодо виконання судового рішення боржником до відкриття виконавчого провадження. Відтак, отримавши виконавчий документ у вигляді виконавчого листа, відповідач в силу вимог закону зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

А тому, суд приходить до висновку про законність постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Я.В. від 25.06.2024 ВП № 75383094 про відкриття виконавчого провадження.

Також суд зазначає, що за правилами пунктів 2, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права, а якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням.

Зважаючи на викладене, з огляду на добровільне виконання позивачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 у справі № 520/22163/23 до відкриття виконавчого провадження, враховуючи відсутність у спірних постановах відповідача від 25.06.2024 ВП № 75383094 про стягнення виконавчого збору та від 25.06.2024 ВП № 75383094 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження такої властивості, як протиправність, суд вважає належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача саме скасування зазначених постанов.

Аналогічний підхід до вирішення спору застосував й Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 у справі № 826/15117/17.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, пункт 29).

Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Отже, суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Яни Володимирівни від 25.06.2024 ВП № 75383094 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 гривень та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Яни Володимирівни від 25.06.2024 ВП № 75383094 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 390,00 гривень.

Щодо вимоги позивача стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) () документально підтверджені судові витрати у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 00 копійок, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Так, суд зазначає, що оскільки позивач, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), є суб`єктом владних повноважень, то відповідно до вимог КАС України витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не підлягають стягненню.

А тому в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) () документально підтверджений стягнутий виконавчий збір у розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок, суд зазначає наступне.

Представником позивача подано до суду докази щодо стягнення з позивача виконавчого збору згідно постанови ВП № 75383094 від 25.06.2024 року у сумі 32000,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 111 від 08.07.2024 на суму 20893,40 грн. та копією платіжної інструкції № 110 від 08.07.2024 на суму 11596,60 грн.

Враховуючи, що сума виконавчого збору була стягнута з позивача на користь відповідача, то враховуючи обставними справи, суд вважає, що дана сума підлягає поверненню.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Шевченка, буд. 26,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61013) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61024, ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Яни Володимирівни від 25.06.2024 ВП № 75383094 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 гривень.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Яни Володимирівни від 25.06.2024 ВП № 75383094 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 390,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) () документально підтверджений стягнутий виконавчий збір у розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Бідонько А.В.