Справа № 214/3030/24
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3030/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Морозова Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №214/3030/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Мамойленка Олександра Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи, -

Представники:

від позивача адвокат Морозов Є.Є.,

від відповідача Департаменту ПП Нацентова О.В., Кушнір О.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 01.04.2024, в якій просить суд постанову серії ЕНА №1716084 від 22.03.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП на накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування пред`явлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 22.03.2024 відносно нього інспектором полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Мамойленком О.О. було винесено постанову серії ЕНА №1716084 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн., у зв`язку з тим, що він нібито керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Оскаржувану постанову суб`єкта владних повноважень ОСОБА_1 вважає протиправною, незаконною, винесеною інспектором за відсутності в його діях події та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та без доведення його вини належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами, за результатами неповного, суб`єктивного та упередженого розгляду справи без встановлення її фактичних обставин. ОСОБА_1 зауважив, що того дня він не керував автомобілем марки Volkswagen Caravelle, р/н НОМЕР_1 , фактично за кермом автомобіля перебувала інша особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , клопотання про допит якого як свідка він заявив. Оскільки він не здійснював керування транспортним засобом 22.03.2024 о 09.31 год., тому не є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Не зважаючи на усі наведені ним доводи з приводу незгоди з інкримінованим йому інспектором порушенням ПДР України, останній усі ці доводи позивача проігнорував, доказів вчинення порушення не надав та виніс оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 02.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 29.07.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено заяву представника позивача про допит свідка ОСОБА_2 (протокол с/з від 29.07.2024).

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідач-1 інспектор полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Мамойленко О.О. подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної ним постанови. Свої заперечення мотивував тим, 22.03.2024 о 09.03 год. під час здійснення патрулювання в районі вул. Спаська у м. Кривому Розі було помічено транспортний засіб марки Volkswagen Caravelle, р/н НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №212/9395/23, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Зважаючи на факт виявленого порушення, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Інспектор зауважив, що на фрагменті відеозапису під назвою IMG_6193 з 00.19 сек. зафіксовано колихання транспортного засобу, яке не характерне після зупинки автомобіля так те, що ОСОБА_1 помінявся місцями з особою, яка на той момент знаходилась у салоні автомобіля на пасажирському сидінні: з водійського сидіння ОСОБА_1 пересів у багажне відділення транспортного засобу (при вільному пасажирському сидінні), в той час як інший чоловік зайняв водійське сидіння. Після того як були помічені ознаки порушення позивачем ПДР України та був зупинений, інспектор підійшов, відрекомендувався, повідомив причину зупинки та попередив про здійснення відеофіксації. На запитання чому ОСОБА_1 пересів з водійського сидіння на пасажирське, останній нічого не пояснив, однак інспектор особисто це бачив. За результатами перевірки водія за службовою базою поліції було встановлено, що він позбавлений права керування транспортними засобами постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №212/9395/23. Виконавши вимоги ст.278 КУпАП, роз`яснивши ОСОБА_1 його права, надавши можливість поспілкуватися з адвокатом у телефонному режимі, інспектор розглянув справи та за результатами розгляду дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП, та застосував адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 24 000 грн. Додатково відповідач звертав увагу, що за кермом автомобіля перебував та керував ним саме ОСОБА_1 , адже на відеозаписі чітко видно, що під час зупинки транспортного засобу інспектор йде одразу до пасажирської сторони, що не є доцільним при звичайній зупинці, а відбувається це при тому, що він бачить, як ОСОБА_1 пересідає з водійського сидіння, що видно на нагрудному відеореєстраторі. На початку спілкування на записі видно, що ОСОБА_1 знаходиться у багажному відділенні автомобіля та сидить на інструменті за наявності вільного пасажирського сидіння, та нічого йому не заважало сидіти там. До того ж документи на автомобіль та його особисті документи знаходились в одному місці та надав їх на вимогу інспектора саме ОСОБА_1 . На переконання відповідача, оскаржувану позивачем постанову винесено об`єктивно, законно, з наданням правової оцінки всім обставинам і наявним доказам, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а всі його доводи з приводу незгоди не доведені жодними доказами та фактично спрямовані на уникнення відповідальності.

Відзив з аналогічними запереченнями проти вимог ОСОБА_1 надійшов до суду від представника відповідача-2 Департаменту патрульної поліції.

Правом на подання відповіді на відзиви позивач та його представник не скористались, додаткового часу не потребували.

Присутні в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Морозов Є.Є. пред`явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Додатково представник зауважив, що того дня у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за начебто керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану. Однак, за результатами розгляду справи Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було закрите за відсутністю в його діях складу. За змістом постанови суду від 30.042024 у справі №214/3059/24, суд вважав недоведеним факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що він мешкає за адресою: мкрн. Гірницький 27/149 в м. Кривому Розі, є інвалідом 3 групи. 22.03.2024 о 09-30 год. він керував автомобілем марки Volkswagen Caravelle д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ним в автомобілі як пасажир їхав ОСОБА_1 . Їх зупинили працівники патрульної поліції, причину зупинки їм не повідомили. Він патрульному казав, що саме він був за кермом, однак у патрульних було явно упереджене ставлення до ОСОБА_1 , оскільки той раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. У ході складання матеріалів поліцейські чинили тиск на ОСОБА_1 та усі його доводи і заперечення повністю ігнорували.

Сторона відповідача про свою участь в судовому засіданні не заявила. Заяв про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Зважаючи на відсутність відповідачів та не заявлення ними про свою участь в судовому засіданні, подання відзивів на позов, суд вважає за можливе розгляд справи провести за їх відсутності та з урахуванням їх позиції, викладеної у відзивах, оскільки їх участь в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою.

Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши покази свідка, надавши оцінку доказам в сукупності, врахувавши позицію учасників справи, суд дійшов такого висновку.

22.03.2024 о 10.17 год. інспектором Полку ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мамойленком О.О. винесено постанову серії ЕНА №1716084 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. в дохід держави, у зв`язку з порушенням п.2.1 «а» ПДР України керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 22.03.2024 о 09.31 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Спаська, біля буд.1 у м. Кривому Розі, будучи позбавленим права керування транспортним засобом Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Зафіксовано на відео реєстратор «Ксіомі», нагрудний відео реєстратор 475622.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.4 ст.126 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута інспектором Полку ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мамойленком О.О. безпосередньо за місцем вчинення правопорушення, зазначеним в оскаржуваній постанові як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП.

Оскільки предметом оскарження є постанова у справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інкримінуючи ОСОБА_1 порушення п.2.1 «а» ПДР України, інспектор зазначив, що 22.03.2024 о 09.03 год. під час здійснення патрулювання в районі вул. Спаська у м. Кривому Розі було помічено транспортний засіб марки Volkswagen Caravelle, р/н НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №212/9395/23, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Однак, конкретну підставу зупинки транспортного засобу, яке порушення ПДР України було допущене водієм, інспектор не вказав, в той час лише при самому візуальному виявленні транспортного засобу об`єктивно знати, що його водій (не знаючи, хто конкретно за кермом) позбавлений права керування транспортним засобом, інспектор не міг. Посилання інспектора на надходження інформації, що автомобілем керує особа, яка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП (як це зафіксовано на фрагменті відеозапису під назвою «clip_0» на диску DVD-R) є голослівними та нічим не підтверджені.

Аналізуючи диспозицію ч.4 ст.126 КУпАП, суд зауважує, що визначальними для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП є доведеність факту керування транспортним засобом особою та позбавлення такої особи права керування. Сам по собі факт позбавлення особи права керування транспортним засобом за відсутності доказів керування цією особою транспортним засобом не може свідчити про допущення порушення вимог п.2.1 «а» ПДР України.

Вважаючи протиправною постанову серії ЕНА №1716084 від 22.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, позивач вказував, що 22.03.2024 о 09.30 год. він не керував транспортним засобом марки Volkswagen Caravelle, р/н НОМЕР_1 , фактично за кермом автомобіля був ОСОБА_2 . Допитаний судом як свідок ОСОБА_2 цю обставину підтвердив. При цьому, ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік за постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №212/9395/23, а тому не сідає за кермо, розуміючи правові наслідки, які можуть настати у такому випадку.

Поміж іншим, того дня, при винесенні постанови серії ЕНА №1716084 від 22.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, відносно нього інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП за начебто керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану, вчинене повторно протягом року.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує з постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2024 у справі №214/3059/24, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 судом не було встановлено доказів керування ним транспортним засобом того дня. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі закрив.

Таким чином, недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 22.03.2024 о 09.30 год. суд вважає преюдиціальною обставиною, яка доказуванню не підлягає, оскільки її істину вже встановлено у судовому рішенні і немає необхідності встановлювати її знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. До того ж допитаний судом свідок ОСОБА_2 в черговий раз цю обставину підтвердив, доказів обґрунтованого сумніву у достовірності цієї обставини у суду немає. Доказів, які б визначали необхідність здійснення судом переоцінки цієї обставини, стороною відповідача суду не надано.

Що стосується посилань відповідачів на фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, які вони вважають доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого порушення, то суд вважає їх помилковими, а сам доказ недостовірним. Так, при дослідженні фрагментів відеозаписів на диску, встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 , не зафіксовано. У момент, коли інспектор підійшов до автомобіля, за кермом сидів свідок ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 знаходився позаду. Факт пересідання ОСОБА_1 з водійського сидіння на пасажирське на відео не зафіксований. Посилання інспектора на «колихання» транспортного засобу (з посиланням на фрагмент відеозапису під назвою «IMG_6193» на диску) як свідчення того, що ОСОБА_1 помінявся місцями із ОСОБА_3 після зупинки транспортного засобу є взагалі абсурдними та ґрунтуються на суб`єктивній оцінці інспектором обставин справи та упередженому ставленні до ОСОБА_1 . Слід також зауважити, що оглядом фрагменту відеозапису під назвою «IMG_6193» встановлено, що після пред`явлення вимоги інспектором водій автомобіля марки Volkswagen Caravelle, р/н НОМЕР_1 , одразу зупинився біля узбіччя, а інспектор без зволікань підійшов до авто. Переглядом відеозапису судом не встановлено вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодних підозрілих дій, які б свідчили про їх протиправність або намір вказаних осіб ввести працівників поліції в оману щодо фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, суд констатує, що позивачем наведено доводи на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за відсутності доказів керування ним транспортним засобом, а відповідачами не доведено, що інспектор як суб`єкт владних повноважень діяв в межах своїх повноважень і правових норм не порушував. Сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за відсутності доказів наявності порушення, які інспектор як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний був встановити, оцінити перед тим як виносити рішення.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачами без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які в силу ст.63 Конституції України тлумачаться на його користь, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії ЕНА №1716084 від 22.03.2024, винесена інспектором полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Мамойленком О.О., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із закриттям справи, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, а тому всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки позивач поніс процесуальні витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., які є належним чином підтвердженими, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 . Приймаючи таке рішення, суд зауважує, що Полк ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції без статусу юридичної особи та відповідно до бюджетного законодавства не має самостійного балансу, не отримує та не являється розпорядником бюджетних коштів, у зв`язку з чим судові витрати підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції України. Cтягнення судових витрат із суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого була відповідачем у справі, прямо передбачено ч.1 ст.139 КАС України.

Аналогічна правова позиція щодо суб`єкта, за рахунок якого слід стягувати витрати зі сплати судового збору в даній категорії справ викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №757/52466/18-а.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Мамойленка Олександра Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1716084 від 22.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. 00 коп., винесену інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Мамойленком Олександром Олександровичем скасувати, а справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його складання повного тексту безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Адвокат Морозов Євгеній Євгенійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2223, видане 20.12.2010 Дніпропетровською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, адреса робочого місця: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Шахтарської слави, буд.5.

Інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Мамойленко Олександр Олександрович, інн НОМЕР_3 , адреса робочого місця: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, буд.11.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3.

Повне рішення суду складено 05.08.2024.

Суддя О.І. Євтушенко