Справа № 759/14386/24
Суддя: Твердохліб Ю. О.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-а/759/163/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. Справа передана судді 16.07.2024 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2024 року заяву залишено без руху та позивачам було роз`яснено право протягом п`яти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені судом недоліки.

18.07.2024 року ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2024 року направлена позивачу на адресу вказану ним у позовній заяві.

08.07.2024 року на адресу суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, згідно довідки про причини повернення "адресат відсутній за взказаною адресою".

Таким чином, у встановлений судом строк позивач ухвалу про залишення позовної заяви без руху не виконав, недоліки позовної заяви не усунув.

Як наголошує ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки, станом на 12.08.2024 року недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Святошинського районного суду від 18.07.2024 року ОСОБА_1 не усунуті, з заявою про продовження строку для усунення недоліків до суду позивач не звертався, заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256, 294 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення заяви разом з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.О. Твердохліб