Справа № 420/35228/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Одеса

Зала судових засідань №17

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Поліщука О.В.

За участю сторін:

Від позивача: Тарановський Д.С.

Від відповідача: Чаюк А.С.

Від третьої особи: Дмитрієнко К.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби в Херсонській області (; адреса: вул. Перекопська, буд.168, м.Херсон, 73036), третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: вул.Ак.Філатова, буд.15А, м.Одеса, 65080) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Херсонській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області від 18.10.2023 р. № 6501.4/13551-23 щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну, відносно ОСОБА_1 ;

зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області повернути ОСОБА_1 посвідку на право постійного проживання на території України серії НОМЕР_2 , видана 26.08.2016 року, орган « 6501», на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 .

судові витрати покласти на відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями в адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України); витребувано у Головного управління Державної міграційної служби в Херсонській області належним чином засвідчені копії усіх документів, на підставі яких було прийняте рішення від 18.10.2023 року №6501.4/13551-23 щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну відносно ОСОБА_1 (матеріали особової справи).

В обґрунтування позовних вимог, зокрема, зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Сирії. Батько ОСОБА_1 є ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Сирійській Арабській Республіці, є громадянином України. Мати ОСОБА_6 також є громадянином України. 07.02.2012 р. позивач отримав посвідку на право тимчасового проживання в України серія НОМЕР_3 , у зв`язку із перебуванням у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_7 , в подальшому шлюб було припинено. 27.01.2014р. позивачу на підставі п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозволене постійне проживання в Україні. 22.01.2014 р. позивач отримав посвідку на право постійного проживання в Україні, яку втратив а потім отримав посвідку на право постійного проживання в Україні серія НОМЕР_2 . ОСОБА_1 є засновником декількох підприємств, постійно бере активну участь у різних заходах, зборах благодійних та міжнародних організацій та веде активну благодійну діяльність. 09.12.2023р. ППр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача було вилучено протоколом посвідку на право постійного проживання в Україні. Листом від 14.12.2023 р. № 6501.4.5-6928/65.1-23 адвоката ОСОБА_8 було повідомлено, що 18.10.2023 УДМС, розглянувши подання Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.08.2023 №2/1-4923, прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 на підставі пунктів 3,4 частини першої статті 12 Закону України «Про імміграцію», посвідку на право постійного проживання в Україні скасовано. Підставою для скасування дозволу послугувало подання ГУ НП в Одеській області, зміст якого невідомий. Жодним судовим рішенням не встановлена вина щодо вчинення ОСОБА_1 будь-яких кримінальних правопорушень та ОСОБА_1 навіть не має процесуального статусу у будь-яких кримінальних провадженнях. Відповідачем не надсилались позивачу запрошення про надання пояснень та відповідних документів. Позивач має трьох дітей громадян України, про що свідчить довідка про реєстрацію особи громадянином України та свідоцтва про народження, що відповідно до п.1 ч.3 ст.4 ЗУ «Про імміграцію» дає позивачу право на отримання дозволу на імміграцію в Україну.

11.01.2024 року відповідач подав суду:

- відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог;

- документи на виконання вимог ухвали суду від 25.12.2023 року;

- заяву про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій просив суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що як на день складання подання, так і на час розгляду подання та прийняття рішення УДМС у Херсонській області і по цей час, в Україні існує негативна ситуація у сфері національної безпеки України. Національна поліція, як один із уповноважених органів, може ініціювати перед Державною міграційною службою України питання про скасування дозволу на імміграцію. А у разі, коли територіальними органами Державної міграційної служби України прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію», то це, відповідно, стає підставою для скасування посвідки на постійне проживання в Україні.Громадянин Сирійської Арабської Республіки Осарі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сирійської Арабської Республіки, паспортні документи № НОМЕР_4 від 05.06.2016 року. 26.11.2013 року позивач звернувся до УДМС у Херсонській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.1 ч.3 ст.4 ЗУ «Про імміграцію» як особа, батько якої є громадянином України (батько заявника ОСОБА_5 ). 27.01.2014 УДМС у Херсонській області позивачу надано дозвіл на імміграцію в НОМЕР_5 та 28.01.2014 року документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_6 терміном дії «безстроково», обмін якої заявник здійснив 26.08.2016 на посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2 . 31.08.2023 року до відповідача надійшов лист ДМС № 8.1/3420-23 для прийняття відповідного рішення на підставі подання ГУНП в Одеській області від 22.08.2023 № 2/1-4923. У поданні ГУНП в Одеській області зазначено, що є підстави вважати, що перебування на території України громадянина ОСОБА_1 , суперечить вимогам національної безпеки та охороні громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають на території України, крім того останній являється злісним порушником адміністративного законодавства України, відносного якого неодноразово складалися адміністративні протоколи щодо порушення правил дорожнього руху. Під час перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності в рамках ЄРДР № 0000411 від 01.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; був причетний до вчинення хуліганських дій, за даним фактом відомості було внесено до ЄРДР № 0002724 від 09.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. При проведенні оперативно-профілактичних заходів та відпрацюванні кримінально- злочинного елементу ОСОБА_1 неодноразово затримувався під час злочинних зібрань (сходок), де брав активну участь у вирішенні кримінальних питань, зокрема при розподілі кримінального впливу на деякі райони м. Одеси та Одеської області. ОСОБА_1 виступає за підтримання та пропагування з-поміж представників криміналітету, зокрема молоді, «злодійських традицій», систематичне скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів. Іноземець має авторитет у кримінальному середовищі. Суспільна небезпечність перебування на території України громадянина ОСОБА_1 полягає в тому, що вище вказаний іноземець має зв`язок із злочинним середовищем, впливає на загострення криміногенної обстановки в Україні, зокрема в Одеському регіоні, підтримує злодійські традиції та надає допомогу кримінальному елементу, який прибуває з російської федерації, намагається контролювати лідерів організованих злочинних угрупувань, які діють на території регіону, а також збільшують масштаби їхньої злочинної діяльності. ОСОБА_1 також координує й узгоджує свої дії з особами криміногенного середовища та зі «злодіями в законі», впливає на криміногенні процеси в області. УДМС у Херсонській області на підставі отриманої інформації від ГУПН в Одеській області було підготовлено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 та направлено до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України для опрацювання і за результатами якого погоджено висновок про доцільність підтримання проєкту висновку УДМС у Херсонській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну. 18.10.2023 відповідачем прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданий 27.01.2014 громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог пунктів 3,4 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» та скасування посвідки на постійне проживання в Україні на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку № 321. Стосовно позивних вимог в частині зобов`язання повернути посвідку на постійне проживання в Україні - вилучена 09.12.2023 ППр « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_7 відділом прикордонного загону посвідка на постійне проживання до УДМС у Херсонській області не надходила. Приймаючи оскаржуване рішення УДМС Херсонській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні діяло в межах відповідних приписів законодавства, а саме п.п. 3,4 ст.12 ЗУ «Про імміграцію», з дотриманням Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983, Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321

15.01.2024 до суду надійшли пояснення ГУНП в Одеській області (сформовані в системі «Електронний суд» 12.01.2024 року), у яких третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог та крім обставин, зазначених відповідачем у відзиві зазначає, що суспільна небезпечність перебування на території України громадянина ОСОБА_1 полягає в тому, що вище вказаний іноземець має зв`язок із злочинним середовищем, впливає на загострення криміногенної обстановки в Україні, зокрема в Одеському регіоні, підтримує злодійські традиції та надає допомогу кримінальному елементу, який прибуває з російської федерації. Останній намагається контролювати лідерів організованих злочинних угрупувань, які діють на території регіону, а також збільшують масштаби їхньої злочинної діяльності. ОСОБА_1 також координує й узгоджує свої дії з особами криміногенного середовища та зі «злодіями в законі», впливає на криміногенні процеси в області. У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням ГУДМС його було позбавлено права на спілкування та виховання дітей - позивач не хотів добровільно сплачувати аліменти на своїх дітей, через що матері дітей ОСОБА_9 , задля утримання спільних неповнолітніх дітей, довелось звернутись з заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Судовим наказом від 09.01.2023 року по праві № 607/19038/22 з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 18.07.2023 року було відкрито виконавче провадження метою отримання з боржника ОСОБА_1 аліментів на утримання двох спільних малолітніх дітей; 12.07.2023 ОСОБА_1 було скоєно психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_9 24.06.2023 надійшла заява від ОСОБА_9 , котра просить прийняти міри до колишнього співмешканця, ОСОБА_12 , який наніс їй тілесні ушкодження. За фактом її побиття відносно ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження №0000411 від 01.07.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України. Замість того, щоб здійснювати належний рівень життя двох спільних дітей, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку, ОСОБА_13 неодноразово принижував та ганьбив матір на очах дітей, відмовлявся утримувати , сплачувати аліменти а також замість того щоб слідкувати за фізичним та психологічним здоров`ям дітей, своїми діями міг нанести їм психологічні травми. Крім того, позивач неодноразово порушував законодавство України, відповідно до ст.3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці зобов`язані поважати та додержуватися Конституції і законів України, шанувати традиції та звичаї народу України.

16.01.2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначив, що:

- постановою дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 30 серпня 2023 року було закрито кримінальне провадження №0000411 від 01.07.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України;

- щодо тези відповідача про причетність ОСОБА_1 до вчинення хуліганських дій, які були внесені до ЄРДР № 0002724 від 09.07.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України ухвалою апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Таким чином ОСОБА_1 не було притягнуто до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_1 є бізнесменом (фермером) і жодного відношення до криміналітету не має.

- позивача жодного разу не затримували. Посилання на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів не заслуговує на увагу, адже ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 296 КК України не є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, більш того ОСОБА_1 не було притягнуто до кримінальної відповідальності за жодною із статей КК України. Окрім цього позивач не є ані підозрюваним ані обвинуваченим за жодним кримінальним правопорушенням;

- щодо того, що ОСОБА_1 є боржником за виконавчим провадженням № 72274977 -

відповідно до висновку про скасування дозволу на імміграцію від 18.10.2023 р. зазначене не було підставою для скасування дозволу; виконавче провадження № 72274977 є завершеним і було завершено на час написання відзиву на позовну заяву, а тому відповідач намагається ввести суд в оману; ОСОБА_1 справно сплачує аліменти;

- постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 р. по справі

№ 522/14426/23 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності лише за психологічне насильство. Жодних посилань суду на кримінальне провадження не було, це були лише тези потерпілої сторони;

- Дійсно ОСОБА_1 порушував правила дорожнього руху України, однак зазначене не було підставою для винесення рішення про скасування дозволу на імміграцію. Більш того, порушення правил дорожнього руху не може становити загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та дій щодо посягання на права, законні інтереси та здоров`я громадян України.

23.01.2024 року відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, у яких додатково зазначив, що згідно з пунктом 22 Порядку № 1983 для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Національна поліція, як один із уповноважених органів, може ініціювати перед Державною міграційною службою України питання про скасування дозволу на імміграцію. А у разі, коли територіальними органами Державної міграційної служби України прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію», то це, відповідно, стає підставою для скасування посвідки на постійне проживання в Україні. Рішення про заборону в`їзду на територію України відносно позивача відповідачем не приймалось. ОСОБА_14 систематично порушує як вимоги Конституції так і закони України. Всі інші пояснення, міркування та аргументи викладені у відповіді на відзив та надані документів про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей тощо не відноситься до справи, та не було підставою для прийняття рішення УДМС у Херсонській області від 18.10.2023 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та скасування посвідки на постійне проживання відносно позивача.

26.01.2024 року третя особа подала додаткові пояснення, у яких, зокрема, зазначила, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області в ході здійснення перевірки діяльності громадянина Сирії ОСОБА_1 встановлено, що останній знаходячись на території України неодноразово порушував законодавство України. Також існують підстави вважати, що перебування позивача на території України громадянина ОСОБА_1 , суперечить вимогам національної безпеки та охороні громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають на території України. До того ж під час перевірки при проведенні оперативно-профілактичних заходів та відпрацюванні кримінально-злочинного елементу ОСОБА_1 встановлено, що позивач неодноразово затримувався під час злочинних зібрань (сходок), де брав активну участь у вирішенні кримінальних питань, зокрема при розподілі кримінального впливу на деякі райони м. Одеси та Одеської області. Установлено, що ОСОБА_12 виступає за підтримання та пропагування з-поміж представників криміналітету, зокрема молоді, «злодійських традицій», систематичне скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів. Іноземець має авторитет у кримінальному середовищі (у відповідності до подання Головного управління від 22.08.2023 № 2/1-4923). Як сам зазначив позивач у відповіді сплати чи не сплата аліментів немає жодного відношення до предмету спору, ознаки небажання утримувати дітей були зазначені Головним управління у зв`язку з тим, що позивач в позовній заяві вказав, що було порушено його право на виховання дітей.

Ухвалами суду:

- від 05.02.2024 року постановлено розглядати справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання у справі на 07.03.2024 року.

- від 07.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.03.2024 року.

У судовому засіданні 19.03.2024 року після заслуховування вступного слова представників усіх учасників справи оголошено перерву до 28.03.2024 року.

28.03.2024 року ГУНП в Одеській області подало додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначило, що в поданні ГУНП в Одеській області не зазначено, що іноземця ОСОБА_1 було притягнуто до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002724, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. В поданні від 22.08.2023 року № 2/1-4923 зазначено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 був причетний до вчинення хуліганських дій. Відповіддю від 26.03.2024 № 2/1-вх.769 третю особу проінформовано, що все зазначена інформація в поданні була отримана в ході проведення оперативно-розшукових заходів. Відомості та інформація, котра викладена в поданні Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.08.2023 № 2/1-4923, відносно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , повністю підтверджується. Зазначена інформація була отримана під час оперативного супроводження в рамках кримінальних проваджень щодо документування іноземця ОСОБА_1 із залученням наявних оперативних, слідчих та негласних слідчих (розшукових) заходів.

Судове засідання, призначене на 28.03.2024 року було перенесено у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Одеса та Одеської області на 10.04.2024 року, а потім було відкладено на 24.04.2024 року за клопотанням представника відповідача.

У судовому засіданні 24.04.2024 року після заслуховування додаткових пояснень представників учасників справи було оголошено перерву до 14.05.2024 року.

Судове засідання, призначене на 14.05.2024 року було відкладено на 23.05.2024 року за клопотанням представника відповідача, а потім на 04.06.2024 року.

04.06.2024 року відповідач подав додаткові пояснення, у яких, зокрема, зазначив, що є є ефективним захистом порушеного права позивача в частині зобов`язання УДМС у Херсонській області повернути ОСОБА_1 посвідку на право постійного проживання на території України серії НОМЕР_8 виданої 26.08.2016 року, орган видачі 6501, на ім`я

ОСОБА_1 ( ОСОБА_15 ) у зв`язку з тим, що законодавством не передбачено процедури повернення посвідки яка скасована, визнана недійсною. Таким чином посвідка підлягає обміну.

Судове засідання, призначене на 04.06.2024 року було перенесено на 16.07.2024 року у зв`язку із відсутністю у будівлі суду електропостачання, а потім на 25.07.2024 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Одеса та Одеської області.

У судовому засіданні 25.07.2024 року оголошено перерву до 30.07.2024 року.

25.07.2024 року представник позивача подав додаткові пояснення, у яких, зокрема, зазначив, що ОСОБА_1 до повномасштабного вторгнення перебував на території м.Херсон, а відповідач і третя особа зазначають про поділ кримінального впливу у м. Одеса. Дійсно ОСОБА_1 порушував правила дорожнього руху України, однак зазначене не було підставою для винесення рішення про скасування дозволу на імміграцію. Більш того, порушення правил дорожнього руху не може становити загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та дій щодо посягання на права, законні інтереси та здоров`я громадян України. Відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України при прийнятті рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Херсонській області від 18.10.2023 р. № 6501.4/13551-23, у зв`язку з чим можливо зробити висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування даного рішення.

У судовому засіданні 30.07.2024 року після дослідження доказів та закінчення офіційного з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, заслуховування промов представників у судових дебатах, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово та промови у судових дебатах представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Сирійської Арабської Республіки.

26.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до УДМС у Херсонській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.1 ч.3 ст.4 ЗУ «Про імміграцію» як особа, батько якої - ОСОБА_5 є громадянином України.

27.01.2014 року УДМС у Херсонській області Осарі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано дозвіл на імміграцію в НОМЕР_5 на підставі пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України Про імміграцію та 28.01.2014 документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_6 терміном дії «безстроково», обмін якої заявник здійснив 26.08.2016 на посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 є позивач ОСОБА_1 ; матір`ю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є ОСОБА_9 (т.1, а.с.39,42,43).

31.08.2023 року до УДМС у Херсонській області надійшов лист ДМС № 8.1/3420-23 для прийняття відповідного рішення на підставі подання ГУНП в Одеській області від 22.08.2023 № 2/1-492 (т.1,а.с.107).

У поданні Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло подання від 22.08.2023 №2/1-4923 про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1,а.с.108-109), у якому зазначено наступне. За наявною інформацією підстави вважати, що перебування на території України громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , суперечить вимогам національної безпеки та охороні гро.мадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, крім того останній являється злісним порушником адміністративного законодавства України, відносно якого неодноразово складалися адміністративні протоколи щодо порушення правил дорожнього руху. До того ж під час перевірки встановлено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до кримінальної відповідальності в рамках ЄРДР №0000411 від 01.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Також, під час перевірки встановлено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , був причетний до вчинення хуліганських дій, за даним фактом відомості було внесено в ЄРДР № 0002724 від 09.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. При проведенні оперативно-профілактичних заходів та відпрацюванні кримінально-злочинного елементу ОСОБА_1 неодноразово затримувався під час злочинних зібрань (сходок), де брав активну участь у вирішенні кримінальних питань, зокрема при розподілі кримінального впливу на деякі райони м. Одеси та Одеської області. Установлено, що ОСОБА_1 виступає за підтримання та пропагування з-поміж представників криміналітету, зокрема молоді, «злодійських традицій», систематичне скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів. Іноземець мас авторитет у кримінальному середовищі. Суспільна небезпечність перебування на території України громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , полягає в тому, що вищевказаний іноземець маэ зв`язок із злочинним середовищем, впливає на загострення криміногенної обстановки в Україні, зокрема в Одеському регіоні, підтримує злодійські традиції та надає допомогу кримінальному елементу, який прибуває з рф. Останній намагається контролювати лідерів організованих злочинних угрупувань, які діють на території регіону, а також збільшувати мacштaби їхньої злочинної діяльності. ОСОБА_1 також координує й узгоджує свої дії з особами криміногенного середовища та зі «злодіями в законі», впливає на криміногенні процеси в області.

З огляду на викладене та відповідно до вимог пунктів 3, 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про міграцію», пунктів 21 та 22 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983, ГУНП в Одеській області просило скасувати посвідку на постійне проживання в Україні громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , про ухвалене рішення повідомити ГУНП в Одеській області у максимально стислий термін та надати копії відповідних документів.

13.09.2023 року відповідач надіслав позивачу лист про необхідність надання додаткових пояснень для розгляду вищезазначеного подання (т.1,а.с.111-112), лист повернуся на адресу Управління (т.1, а.с.113-114) з приміткою пошти «адресат відмовився».

Т.в.о. начальника ВСІ ОБГ УДМС в Херсонській області був складений висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_17 , затверджений начальником УДМС у Херсонській області 18.10.2023 року, відповідно до якого вирішено (т.1,а.с.116-120):

1. Скасувати рішення УДМС України в Херсонській області від 27.01.2014 про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати, визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_9 від 26.08.2016 терміном дії «безстроково».

2. Відповідну інформацію про скасування дозволу на імміграцію громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 направ,ити до апарату ДМС України, АДПС України, ініціатору скасування, а також внести дані про посвідку на постійне проживання до ЄІАС УМП ІП «ФМ «Недійсні документи».

3. Про прийняте рішення повідомити громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 .

4. Протягом тижня надіслати повідомлення до територіальної громади, на території обслуговування якої задекларовано/зареєстровано місце проживання іноземмця, про припинення підстав для перебування на території України (про визнання недійсною посвідки на постійне проживання) громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 , з метою внесення відповідних змін ДО реєстру територіальної громади.

18.10.2023 УДМС в Херсонській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданий 27.01.2014 громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог п.п. 3,4 ч.1 ст.12 ЗУ «Про імміграцію» та скасування посвідки на постійне проживання в Україні на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі обміну, скасування пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 321 (т.1,а.с.121).

Згідно листа ГУНП в Одеській області від 10.01.2024 року (т.1,а.с.159-160) управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, здійснювалося оперативне супроводження в рамках кримінальних, проваджень, щодо документування злочинної діяльності ОСОБА_1 із залученням наявних оперативних, слідчих та негласних слідчих (розшукових) заходів. Зазначені процесуальні дії працівників УКР ГУНП в області, беручи до уваги положення обмеження Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та КПК України розголошенню не підлягають. Громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_18 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався

до кримінальної відповідальності в рамках ЄРДР № 0000411 від 01.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України; був причетний до вчинення хуліганських дій в рамках СРДР №0002724 від 09.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 КК України. Також, під час перевірки встановлено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

1. Управління патрульної поліції в Херсонській області постанова: № ДР 152336 від 03.01.201 7 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП;

2. Управління патрульної поліції в Херсонській області постанова: № БР 193462 від 22.1 0.2017 за частиною першою статті 122 КУпАП;

3. Олександрівський районний відділ поліції ГУНЛ в Кіровоградській області протокол: № БД 31625 від 18.05.2019 за статтею 124 КУпАП;

4. Управління патрульної поліції в Одеській області протокол: № ДПР18 335869 від 07.10.2021 за частиною першою статті 122-2 КУпАП;

5. Берегівський районний відділ поліції ГУНГЗ в Закарпатській області постанова: №БАД 263759 від 19.06.2023 за статтею 125 К КУпАП;

6. Берегівський районний відділ поліції ГУНП в Закарпатській області постанова: №БАД 263759 від 19.06.2023 за частиною першою статті 122 КУпАП;

7. Управління патрульної поліції в Хмельницькій області: протокол № НАС 7185694 від 18.06.2023 за частиною першою статті 122 КУпАП;

8. Відділ поліції №2 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області: протокол №ВАВ 883952 від 13.07.2023 за частиною першою статті 173-2 КУпАП;

9. Управління патрульної поліції в Одеській області: протокол №JEAT 7675218 від 05.09.2023 за частиною другою статті 122 КУпАП.

У листі ГУНП в Одеській області від 26.03.2024 року (т.2,а.с.154) зазначено, що відомості та інформація, котра викладена в поданні Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.08.2023 № 2/-4923. відносно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , повністю підтверджується. Зазначена інформація була отримана під час оперативного супроводження в рамках кримінальних проваджень щодо документування іноземця ОСОБА_1 із залученням наявних оперативних, слідчих та негласних слідчих (розшукових) заходів. Надати більш детальну інформацію або інші матеріали, які б підтверджували обставини в подання ГУНП в Одеській області не надається за можливе, беручи до уваги обмеження, які встановлені нормами КПК України та Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»

Не погоджуючись із прийнятим рішенням міграційного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Виришуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Конституції України гарантовано, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

У статті 33 Конституції України закріплено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 18 Загальної декларації прав людини передбачено, що кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначено в Законі України «Про імміграцію» №2491-III.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про імміграцію» № 2491-III (в редакції чинній на момент

прийняття оскаржуваного рішення) дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Процедура провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначена Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983.

Згідно п.п.21,22 Порядку № 1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу. У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Відповідно до п.23 Порядку №1983 ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію.

Копія рішення про скасування дозволу на імміграцію видається не пізніше як у тижневий строк з дня його прийняття особі, стосовно якої прийнято таке рішення, під розписку чи надсилається рекомендованим листом.

Відповідно до ч.1 ст.1, ст.2 ЗУ «Про національну поліцію» національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності, тощо.

Згідно п.п.3,9 ч.1 ст.1, ч.1 ст.3 ЗУ «Про національну безпеку України» національна безпека України це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз; громадська безпека і порядок це захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз. Державна політика у сферах національної безпеки і оборони спрямована на захист: людини і громадянина - їхніх життя і гідності, конституційних прав і свобод, безпечних умов життєдіяльності; суспільства - його демократичних цінностей, добробуту та умов для сталого розвитку; держави - її конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності; території, навколишнього природного середовища - від надзвичайних ситуацій.

Відповідно до п.п.п 6,16 ч.1 ст.1 ЗУ «Про національну безпеку України» загроза

національній безпеці України це явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України, а сектор безпеки і оборони це система органів державної влади, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, сил цивільного захисту, оборонно-промислового комплексу України, діяльність яких перебуває під демократичним цивільним контролем і відповідно до Конституції та законів України за функціональним призначенням спрямована на захист національних інтересів України від загроз, а також громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки України.

Пріоритетами національних інтересів України та забезпечення національної безпеки, ураховуючи фундаментальні національні інтереси, визначені Конституцією України і Законом України «Про національну безпеку України, зокрема є: відстоювання незалежності і державного суверенітету; відновлення територіальної цілісності у межах міжнародно визнаного державного кордону України; захист прав, свобод і законних інтересів громадян України.

Пріоритетними завданнями правоохоронних, спеціальних, розвідувальних та інших державних органів відповідно до їх компетенції: активна та ефективна протидія розвідувально-підривній діяльності, спеціальним інформаційним операціям та кібератакам, російській та іншій підривній пропаганді; запобігання, виявлення та припинення проявів сепаратизму, тероризму, екстремізму, припинення діяльності незаконних збройних формувань, політично мотивованого насильства та інших зазіхань на конституційний лад.

До складу сектору безпеки і оборони входить, зокрема, і Національна поліція України

(ч.2 ст.12 ЗУ «Про національну безпеку України»).

Порядок скасування посвідок на постійне проживання врегульований Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №321.

Відповідно до п.1 Порядку № 321 посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно п.п.1 п.64, п.65-67 Порядку № 321 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію». Рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування. Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається їм рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття. Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

У поданні від 22.08.2023 року та листі від 26.03.2024 року ГУНП в Одеській області зазначено, що при проведенні оперативно-профілактичних заходів та відпрацюванні кримінально-злочинного елементу ОСОБА_1 неодноразово затримувався під час злочинних зібрань (сходок), де брав активну участь у вирішенні кримінальних питань, зокрема при розподілі кримінального впливу на деякі райони м. Одеси та Одеської області; інформація була отримана під час оперативного супроводження в рамках кримінальних проваджень щодо документування іноземця ОСОБА_1 із залученням наявних оперативних, слідчих та негласних слідчих (розшукових) заходів.

Відповідно до ст.ст.1, 2 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави. Оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

За змістом п.1 ч.1, ч.2 ст.6 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є: наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про: злочини, що готуються; осіб, які готують вчинення злочину; осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання; осіб безвісно відсутніх; розвідувально-підривну діяльність спецслужб іноземних держав, організацій та окремих осіб проти України. Зазначені підстави можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб, громадських організацій, засобів масової інформації, у письмових дорученнях і постановах слідчого, вказівках прокурора, ухвалах слідчого судді, суду, матеріалах правоохоронних органів, у запитах і повідомленнях правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій, а також запитах повноважних державних органів, установ та організацій, визначених Кабінетом Міністрів України, про перевірку осіб у зв`язку з їх допуском до державної таємниці, до роботи з ядерними матеріалами та на ядерних установках.

Прийняття рішення про проведення оперативно-розшукових заходів, подання та розгляд відповідних клопотань, проведення оперативно-розшукових заходів, фіксація та використання їх результатів, проведення цих заходів до постановлення ухвали слідчого судді та інші питання їх проведення регулюються згідно з положеннями глави 21 Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, щодо мети проведення оперативно-розшукових заходів, суб`єкта ініціювання та проведення цих заходів, обґрунтування клопотання про їх проведення та підстав для його задоволення слідчим суддею, використання результатів оперативно-розшукових заходів та інших питань, обумовлених специфікою мети їх проведення. Прийняття рішень про проведення оперативно-розшукових заходів, які не потребують дозволу слідчого судді або рішення прокурора, здійснюється керівником відповідного оперативного підрозділу або його заступником з повідомленням про прийняте рішення прокурора (частина друга статті 8 Закону №2135-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» матеріали оперативно-розшукової діяльності використовуються: 1) як приводи та підстави для початку досудового розслідування; 2) для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

Поняття «негласні слідчі (розшукові) дії» (глава 21 КПК) та «оперативно-розшукові заходи» не є тотожними, водночас мають спільну правову основу -КПК (глава 21) та ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність».

Зважаючи на завдання оперативно-розшукової діяльності, її правову основу та правовий статус органів, які її здійснюють, а також значення матеріалів оперативно-розшукової діяльності у зіставленні із завданням кримінального провадження, визначеними КПК, така діяльність (хоч і здійснюється до того, як відповідні відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР), не є управлінською, а процесуальною і становить частину саме кримінальних правових відносин.

Таким чином, оцінка судом правових підстав для складання постанов про заведення або закриття оперативно-розшукової справи, а також дій чи бездіяльності посадових чи службових осіб, визначених статтею 9 Закону 2135-ХІІ щодо закриття/відмови закриття оперативно-розшукової справи може здійснюватися в порядку кримінального судочинства.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року по справі №640/31081/20.

Відповідно до ч. 13 ст. 9 Закону України «По оперативно-розшукову діяльність» не підлягають передачі і розголошенню результати оперативно- розшукової діяльності, які відповідно до законодавства України становлять державну таємницю, а також відомості, що стосуються особистого життя, честі, гідності людини. За передачу і розголошення цих відомостей працівники оперативних підрозділів, а також особи, яким ці відомості були довірені при здійсненні оперативно-розшукової діяльності чи стали відомі по службі або роботі, підлягають відповідальності згідно з чинним законодавством, крім випадків розголошення інформації про незаконні дії, що порушують права людини.

Суд зазначає, що затримання позивача при проведенні оперативно-профілактичних заходів та відпрацюванні кримінально-злочинного елементу підтверджує наявність у компетентних органів інформації, яка стала підставою для вчинення таких дій, та в свою чергу свідчить про те, що перебування на території України громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 суперечить інтересам Національної безпеки та охорони громадського порядку, охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Суд наразі не має доказів та підстав вважати, що отримані у ході оперативно-розшукових заходів дані стосовно гр. ОСОБА_1 не відповідають дійсності, та така інформація УДМС в Херсонській області та суду була надана компетентним органом ГУНП в Одеській області, будь-яких обставин, які б спричинили сумніви у суду щодо підставності такої інформації, позивачем не зазначені.

Подання ГУНП в Одеській області про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 підготовлено в межах компетенції, визначеної ЗУ «Про національну безпеку України».

Стосовно тверджень позивача щодо того, що втручання органу державної влади в його сімейне життя ( ОСОБА_1 має трьох дітей громадян України) суд зазначає, що відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За переконанням суду в даному випадку відповідачем доведена необхідність втручання у сімейне життя ОСОБА_1 в інтересах національної та громадської безпеки країни, захисту здоров`я чи моралі, захисту прав інших осіб, адже сукупність обставин, що викладені відповідачем та третьою особою стосовно позивача, дійсність яких ним не спростована, свідчить, що вжиті стосовно ОСОБА_1 заходи відповідали принципу пропорційності.

Суд встановив, що оскаржуване рішення було прийняте в межах повноважень УДМС в Херсонській області, обґрунтовано та на законних підставах.

Обставина сплати позивачем аліментів (про що представник позивача зазначав у додаткових поясненнях), наявності транспортних засобів, факт засновництва ОСОБА_1 на території України підприємств підставою для скасування оскаржуваного рішення слугувати не спроможні, оскільки у поданні ГУНП в Одеській області від 22.08.2023 року, на підставі якого приймалося оскаржуване рішення, зазначалось про інші мотиви необхідності скасування посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 .

Окремо суд звертає увагу на те, що стосовно гр. ОСОБА_1 не приймалося рішення про заборону в`їзду на територію України, тому його доводи стосовно позбавлення можливості спілкування та виховання дітей суд оцінює критично.

Щодо аргументу позивача про необґрунтованість рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, суд констатує, що воно за формою та обов`язковими реквізитами відповідає вимогам Порядку №1983, а його прийняттю передувала певна процедура із складанням ГУНП в Одеській області та УДМС в Херсонській області належних та необхідних документів (подання від 22.08.2023 року, Висновок від 18.10.2023 року).

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Оцінивши докази у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню в частині вимоги про скасування рішення, законність та обгрунтвоаність якого встановлена судом.

Враховуючи висновок про відмову у цій вимозі, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача повернути позивачу посвідку на право постійного проживання також задоволенню не підлягають, позаяк окремих та самостійних підстав такі вимоги не мають.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для відшкодування позивачу судових витрат за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби в Херсонській області (; адреса: вул. Перекопська, буд.168, м.Херсон, 73036), третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: вул.Ак.Філатова, буд.15А, м.Одеса, 65080) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено 09 серпня 2024 року.

Суддя М.М. Аракелян

.