Справа № 539/3047/24
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3047/24
Провадження № 2-а/539/31/2024
УХВАЛА
09 серпня 2024 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семеха Дмитро Сергійович, про забезпечення позову та про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження в справі.

08 серпня 2024 року позивач через представника звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови № 805, яка винесена у справі про адміністративне правопорушення від 18 липня 2024 року № 805 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення адміністративного стягнення.

08 серпня 2024 року позивач через представника звернувся до суду із заявою про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій просив зупинити стягнення по виконавчому провадженні № 75704162 на підставі виконавчого документа постанови № 805, яка складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши вказані заяви з доданими до них документами, ознайомившись з позовом та долученими до нього матеріалами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (пункт 5 частини першої статті 151 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 31 липня 2024 року у справі № 140/36282/23 виклав висновок про те, що «під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки».

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У заяві про забезпечення позову позивач через представника просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі постанови № 805, яка винесена у справі про адміністративне правопорушення від 18 липня 2024 року № 805 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Вказує, що 26 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до суду подано позову заяву про скасування зазначеної постанови від 18 липня 2024 року № 805. Відповідач отримав вказану позовну заяву, оскільки зареєстрований у підсистемі «Електронний суд». Відповідач також отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 31 серпня 2024 року. Крім того, 29 липня 2024 року на офіційну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено заяву з додатками, в якій повідомлено про те, що постанову від 18 липня 2024 року № 805 оскаржено до суду, а також надано докази на підтвердження таких обставин. Сторона позивача 05 серпня 2024 року отримала відповідь за підписом начальника Лубенського відділ Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за змістом якої станом на 01 серпня 2024 року постанова від 18 липня 2024 року № 805 на примусове виконання не надходила та на примусовому виконанні не знаходиться. Водночас, 06 серпня 2024 року ОСОБА_1 дізнався, що у цей день (06 серпня 2024 року) державний виконавець виніс постанову про арешт коштів у виконавчому провадженні № 75704162. Заявник також звернув увагу, що виконавче провадження № 75704162 відкрито для стягнення подвійної суми у розмірі 119 000 грн (59 500 грн ? 2). Стверджував, що стягнення такої суми є безпідставним, оскільки постанова від 18 липня 2024 року № 805 оскаржена відповідно до норм права.

Суд зауважує, що предметом оскарження у цій справі є постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 липня 2024 року № 805.

До заяви позивача про забезпечення позову додано постанову заступника начальника Лубенського відділ Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванкова О. В. про арешт коштів боржника від 06 серпня 2024 року, якою на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 липня 2024 року № 805 накладено арешт на грошові кошти / електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках / електронних гаманцях, а також на кошти / електронні гроші на рахунках / електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів / електронних грошей, що містяться на рахунках / електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та / або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення (частина друга статті 299 КУпАП).

Оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законодавець передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Враховуючи, що державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника на підставі постанови від 18 липня 2024 року № 805, яка винесена у справі про адміністративне правопорушення, що свідчить про вчинення активних дій щодо стягнення відповідної грошової суми з ОСОБА_1 , а позивач оспорює вказану постанову від 18 липня 2024 року № 805 в судовому порядку, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду, оскільки може призвести до вилучення (реалізації) його майна та (або) коштів, що призведе до порушення майнових прав та законних інтересів.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови № 805, яка винесена 18 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного стягнення з боржника на користь стягувача відповідних сум до вирішення справи щодо оскарження такої постанови по суті, то стягнення за таким виконавчим документом слід зупинити.

Вимоги щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови від 18 липня 2024 року № 805 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі узгоджуються зі статтею 151 КАС України, відповідають меті інституту забезпечення адміністративного позову. При цьому вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні іншої заяви позивач про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа (не в порядку вжиття заходів забезпечення позову), оскільки застосування такого способу захисту у межах розгляду цієї справи не передбачено КАС України.

Керуючись статтями 150157, 159, 166, 243, 248 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семеха Дмитро Сергійович, про забезпечення позову задовольнити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семеха Дмитро Сергійович, про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа (не в порядку вжиття заходів забезпечення позову) відмовити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови № 805, яка винесена 18 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного штрафу у розмірі 59 500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі № 539/3047/24.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Копію ухвали направити для виконання Лубенському відділу Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, може подати до суду мотивовану заяву про їх скасування.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М. М. Пилипчук