Справа № 756/6059/24
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Оболонський районний суд міста Києва
Провадження № 2-а/756/83/24
Справа № 756/6059/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Павлишина О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 09.05.2024 р. № 156 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Позов обґрунтований тим, що 09.05.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 156 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення неприбуття за вимогою ІНФОРМАЦІЯ_2 на 12.03.2024 року. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки при розгляді справи допущено неповноту та неправильність оцінки обставин справи. Так, позивач є інвалідом з дитинства другої групи, а також студентом, і тому на нього не розповсюджується Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно отриманої повістки про виклик, та керуючись нормами законодавства, позивач відправив до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про дистанційне оформлення відстрочки та надав підтверджуючі документи. Незважаючи на це, його було доставлено поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де складено протокол і оскаржувану постанову. Зазначає, що йому не було надано можливості користуватись послугами адвоката, а також протокол було складено іншою особою - офіцером Кравченко П.С. , а постанова складена іншою особою.

Ухвалою судді від 14 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Відповідачем ухвала суду отримана 30.05.2024 р., своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані , зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, що є Додатком № 2 до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що 09.05.2024 року лейтенантом Кравченком П.С. складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за фактом того, що ОСОБА_1 не прибув за вимогою ІНФОРМАЦІЯ_2 на 12.03.2024 р.

У протоколі ОСОБА_1 зазначив, що після отримання повістки намагався оформити відстрочку від мобілізації, надіславши заяву із документами про навчання. Згодом йому повідомили, що він не може оформити відстрочку дистанційно поштовим відправленням і маю сплатити штраф.

09.05.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийнято постанову № 156, якою на ОСОБА_1 накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 не прибув за вимогою ІНФОРМАЦІЯ_2 на 12.03.2024 р.

Згідно із довідкою № 568 від 30.04.2024 р., ОСОБА_1 є студентом вищого навчального закладу денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2024 р.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1 , ОСОБА_1 має статус інвалід з дитинства.

Згідно з Довідкою до акта огляду МСЕК, ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності, терміном до 01.11.2022 р.

11.03.2024 р. ОСОБА_1 поштою направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву, у якій зазначив, що він є студентом, і тому просив оформити йому відстрочку від призову та видати відповідний документ.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за неприбуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 12.03.2024 р.

З досліджених судом доказів слідує, що позивач отримав повістку про виклик, і це ним не заперечується, однак дійсно до РТЦК не прибув, натомість відправив поштою заяву про надання йому відстрочки.

Суд наголошує, що питання наявності у позивача права на відстрочку від призову, та оформлення у зв`язку із цим відповідних документів не є предметом спору у цій справі. Водночас, в силу ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», позивач був зобов`язаний з`явитись за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак такий обов`язок не виконав, і доказів про наявність поважних причин суду не надав.

Суд звертає увагу, що виконання особою обов`язку з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 за отриманою повісткою, не залежить від особистих міркувань такої особи про наявність у неї права на відстрочку, яка у встановленому законом порядку не оформлена.

Суд відхиляє доводи позивача про порушення його права на захист під час розгляду справи, оскільки будь-яких доказів того, що він заявляв клопотання про залучення захисника, суду не надано. Так само, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про складення протоколу неуповноваженою особою, оскільки складення протоколу не є тотожним розгляду справи про адміністративне правопорушення, що було здійснено у відповідності до ст. 235 КУпАП.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України не є абсолютними, та перекладають обов`язок доказування на відповідача за умови того, що спочатку позивачем у позовній заяві належним чином продемонстровано порушення його прав та в достатній мірі обґрунтовано неправомірність відповідного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими, а частково недостатніми для висновку про незаконність прийнятого поліцейським рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Діденко