Справа № 344/10900/24
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/116/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Кіт Володимира Валерійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕНА №2283172 від 31.05.2024 року в справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Кіт Володимира Валерійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕНА №2283172 від 31.05.2024 року в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 31.05.2024, керуючи автомобілем марки «Jeep» моделі «Compass» (державний номерний знак - НОМЕР_1 ), він здійснював рух автомобільною дорогою «M06» з м. Львів у напрямку м. Рівне та близько 15 год. 00 хв. 31.05.2024 здійснював проїзд між кілометровими знаками «500» - «497» вказаної автомобільної дороги, тобто ділянки, яка розміщена неподалік населених пунктів с. Старий Милятин - с. Новий Милятин - с. Кізлів - м. Буськ Золочівського району Львівської області. Позивач зазначає, що на момент фіксації автомобіль знаходився поза межами населеного пункту, а швидкість його руху відповідала вимогам закону. Використаний під час фіксації швидкості руху транспортного засобу прилад TruCam утримувався поліцейським в руках, а не був стаціонарно вмонтованим, що ставить під сумнів достовірність результатів вимірювання. Вимірювання швидкості руху здійснювалося не в межах дії знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень правил дорожнього руху». Враховуючи вищевикладене вважає, що постанова серії ЕНА №2283172 від 31.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

09.07.2024 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на даній ділянці дороги розміщений дорожній знак 5.49 "Початок населеного пункту". На дорозі державного значення М06 Київ-Чоп 497 км, тобто даний відрізок дороги проходить через населений пункт, село Новий Милятин. Просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2283172 від 31.05.2024 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 31.05.2024 о 15 год. 12 хв. керуючи транспортним засобом Jeep Compass державний номерний знак - НОМЕР_1 , здійснював рух н.п. с. Новий Малятин із швидкістю 74 км за годину, при дозволених 50 км за годину, що зафіксовано на радарі вимірювання швидкості трукам ТС 008380 чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с.12).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»)

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, станом на час вчинення адмінправопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно достаті 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання позивача на те, що використання приладу ТruCam в ручному режимі суперечить ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються інформацією ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр Стандартизації, Метрології, Сертифікації та захисту прав споживачів», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Слід зазначити, що прилад TruCAM ІІ (сервісний номер ТС008397) згідно наданої технічної документацієї, сертифікатом перевірки типу від 26.12.2018 року UA.TR.001 241-18 Rev.0 в якому міститься інформація про дійсність до 26.12.2028 року, відповідає вимогам ДСТУ, а тому фіксація швидкості руху в ручному режимі за його допомогою є правомірним.

Також, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/28269, виданого ДП «Укрметртестстандарт» чинного до 05.08.2024 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС008380, є придатним до застосування .

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, дана стаття дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена за механізмом встановленим у вказаній статті з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Чинним законодавством передбачено проходження сертифікації для приладів - лазерного вимірювача швидкості TruCam для введення його в експлуатацію.

З огляду на викладене, відсутні підстави ставити під сумнів результати вимірювання швидкості транспортного засобу даним приладом.

Вищевказаним спростовуються доводи позивача про безпідставність та необґрунтованість використання даного пристрою та отриманих технічних даних щодо вимірювальної швидкості руху транспортних засобів.

Відповідачем на підтвердження факту руху автомобіля позивача з перевищенням встановленої швидкості надано до суду фотокартку (яка міститься у відзиві) та відеозапис лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Як вбачається з фотокартки (з зображенням автомобіля марки Jeep Compass державний номерний знак - НОМЕР_1 ) і відеозапису, автомобіль марки Jeep Compass державний номерний знак - НОМЕР_1 , дійсно рухався у населеному пункті с.Новий Милятин зі швидкістю 74 км/год. при допустимій швидкості 50 км/год. На думку суду, вказані обставини належними і допустимими доказами позивачем не спростовані.

Доводи позивача, щодо фіксації швидкості руху автомобіля, яким він керував, поза межами населеного пункту спростовуються відеозаписом та фотознімком.

Наявність або відсутність дорожнього знаку, який би попереджав про відео фіксацію порушення правил дорожнього руху, в жодній мірі не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги Правил дорожнього руху щодо дотримання швидкісного режиму, у тому числі і в населеному пункті.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5,6,7,9,77,229,241-247,268,271,286 КАС України

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Кіт Володимира Валерійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕНА №2283172 від 31.05.2024 року в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 12.08.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.