Справа № 645/2654/24
Суддя: Шевченко Г. С.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2654/24
Провадження № 2-а/645/34/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

представника позивача адвоката Шинкарьова С.А.,

представників відповідача: Свінтицької Т.П., Федюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шинкарьова Сергія Анатолійовича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шинкарьова С.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: скасувати постанову серії ББА № 131924 від 03 травня 2024 р. у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, 126 КУпАП України, та закрити справу.

В обґрунтування позову зазначив, що 03 травня 2024 р. інспектором роти № 5 батальйону №2 патрульної поліції у м. Харкові УПП у Харківській області ДПП НП Фісун А.М. винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ББА № 131924 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, 126 КУпАП України. Вказав, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Зазначив, що він не керував вказаним у постанові автотранспортом, за кермом знаходилась його дружина ОСОБА_2 , яка може це підтвердити. Окрім того, вважає, що Відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій. Не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень Відповідачем у нього не відбиралося. У оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Тим більше він не міг подати клопотання, скористатися правовою допомогою, тощо, за такої процедури. Відтак, грубі порушення вимог ст. 268 КпАП України щодо нього при винесенні оскаржуваної постанови Відповідачем є очевидними. До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 травня 2024 р. позовну заяву залишено без руху та наданий час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 відкрито провадження у справі.

08 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення судової авто-технічної експертизи, в обґрунтування якого зазначено, що співробітники поліції повідомили позивача, що 03.05.2024 р. зупинили його в зв`язку з порушенням ПДР під час здійснення повороту праворуч та проїзду вздовж запаркованого автомобіля, додавши відеозапис, нібито порушення правил ПДР під час вказаного маневру. Позивач вважає, що він не порушував ПДР України під час здійснення маневру - поворот праворуч, що зафіксовано на відео, та вважає що всі інші докази отримані з використання «плодів отруйного дерева» не можуть бути доказами у справі. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Вважав за доцільне для визначення чи були позивачем порушені ПДР під час здійснення маневру - поворот праворуч, що зафіксовано на відео, призначити судову авто-технічну експертизу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на його безпідставність та на те, що висновок експерта у цій справі не має значення для правильного її вирішення.

Заслухавши доводи сторін, розглянувши подане клопотання та матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, експертиза призначається в разі, коли для з`ясування обставин справи потребуються спеціальні знання в певній галузі, і такими знаннями суд не володіє.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-ХІІ судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

Обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті. Питання щодо судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення обставин, які входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Суд зазначає, що юридична оцінка обставин справи має бути надана саме судом за результатами розгляду та ґрунтуватися на правильному застосуванні норм матеріального права.

Звертаючись з клопотанням про призначення судової авто-технічної експертизи, стороною позивача до суду не надано жодних доказів наявності обставин, які б підтверджували той факт, що обставини, з приводу яких між сторонами виник спір, не можуть бути встановлені без проведення судової експертизи.

Особою, що заявила відповідне клопотання не наведено обґрунтування, яким чином висновок експерта спростує або підтвердить обставини, що мають значення для правильного вирішення спору саме у межах цієї справи.

Враховуючи, що у клопотанні про призначення експертизи відсутні належні обґрунтування необхідності призначення експертизи, на переконання суду, дослідження та встановлення обставин, які входять до предмета доказування у даній справі не потребує проведення судової авто-технічної експертизи.

Частиною третьою статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Керуючись, ст.ст. 72, 102, 241, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Шинкарьова Сергія Анатолійовича про призначення судової авто-технічної експертизи відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено 09.08.2024 року.

Суддя Г. С. Шевченко