Справа № 120/19090/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 серпня 2024 р. Справа № 120/19090/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачці призначено пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 з розміру 30% грошового забезпечення годувальника. Крім того, під час призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідачем не враховано усі складові грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого йому було призначено пенсію.

На думку позивачки, пенсія у разі втрати годувальника повинна бути їй призначена в розмірі 50% грошового забезпечення померлого годувальника та з урахуванням усіх складових сум грошового забезпечення, яке отримував її чоловік, а саме виходячи з розміру 10340,35 грн, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Крім того, позивачка зазначає, що вона звернулася до відповідача із заявою про встановлення доплати до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021.

В листі від 05.12.2023 відповідачем зазначено, що починаючи з листопада 2023 року позивачу було встановлено доплату на виконання постанови № 713, яка виплачується позивачу на даний час.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи, що відповідачем їй відмовлено у встановлені такої доплати, і вважаючи такі дії протиправними та такими, що порушують її права, позивачка звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем подано заяву разом із квитанцією про сплату судового збору та уточнену позовну заяву. Таким чином, позивачем недоліки позовної заяви усунуті, з урахуванням чого ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову. Відповідач зазначає, що абз. 3 п. 1 Постанови №713 встановлено, що у разі, коли пенсія вищезазначеним особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата в розмірі 2000 грн, не виплачується, крім випадків коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії при її перегляді (перерахунку) не досягла 2000 грн, щомісячна доплата встановлюється в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

До моменту збільшення розміру виплачуваної пенсії позивачу Головним управлінням виплачувалась визначена Урядом щомісячна доплата до пенсії як особі пенсія якої не зростала до 01.07.2021 та виплачувалась в розмірах визначених Постановою КМУ № 103 як додаткова гарантія.

Припинення ж виплати оспорюваної щомісячної доплати відбулось внаслідок збільшення розміру пенсії позивача у зв`язку з визнанням незаконним її розрахунку на підставі Постанови КМУ № 103 та скасування останньої в судовому порядку, що вже саме по собі спричинило збільшення розміру соціальних гарантії позивача/

Таким чином, право позивача на отримання пенсії не порушене, а зміст та обсяг досягнутих ним соціальних гарантій не звужено.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що позивачка перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує з 02.11.2023 року пенсію в разі втрати годувальника як дружина померлого чоловіка ОСОБА_2 , яка призначена на підставі Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб ".

Відповідно до розрахунку пенсії по втраті годувальника по пенсійній справі , пенсія призначена ОСОБА_1 в розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка, з урахуванням таких складових сум грошового забезпечення: посадовий оклад: 2500,00 грн., оклад за військове звання - 1800,00 грн.., процентна надбавка за вислугу років 40% - 1720,00 грн., премія - 2,05% - 123,41 грн., всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 6143,41 грн. Основний розмір пенсії: 30% грошового забезпечення у розмірі 1843,02, з урахуванням доплати:1843,02, з урахуванням мінімального розміру пенсії : 4186,00 грн. Нараховано щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 грн. Всього призначено з 01.11.2023 згідно з Законом України №2262 загальний розмір пенсії щомісячно в сумі 4186,00 грн.

В той же час, відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі 806655 ОСОБА_2 пенсія станом на 01.09.2023 року призначена та виплачувалась з таких сум грошового забезпечення: 2500,00 грн., оклад за військове звання - 1800,00 грн.., процентна надбавка за вислугу років 40% - 1720,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 8162,80 грн. Всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 14182,80 грн. Підсумок пенсії, визначений виходячи з основного розміру пенсії 53%, враховуючи проведені індексації та компенсаційну виплату 70 - річним, склав 10340,35 грн.

Позивач, вважає, що пенсія у разі втрати годувальника повинна бути їй призначена в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 , у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Крім того, позивач зазначає, що вона 15.11.2023 року звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести нарахування та виплату їй щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021.

За наслідком розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 05.12.2023 повідомив позивачку, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні та з 14.02.2009 року по 01.11.2023 року отримувала пенсію за віком призначену згідно з Законом України №1058. Починаючи з 02 листопада 2023 року позивач отримує пенсію в разі втрати годувальника, обчислену відповідно до Закону України №2262 за померлого чоловіка ОСОБА_2 , згідно з поданою заявою. Починаючи з листопада 2023 року позивачці було встановлено доплату на виконання Постанови № 713, яка виплачується позивачу на даний час.

Позивач не погоджується з такою відповіддю, вважає її протиправною та такою, що порушує її права, вказуючи у позові, що, на її думку, відповідачем їй відмовлено у проведенні доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, у зв"язку з тим, що до вказаної пенсії уже доплата здійснюється.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.

Умови призначення пенсій в разі втрати годувальника визначені статтею 29 Закону № 2262-XII, згідно якої пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Так, непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю (пункт «б» частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XII).

Згідно з статтею 36 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Статтею 37 Закону встановлено, що пенсії в разі втрати годувальника (або частина спільної пенсії кожного непрацездатного члена сім`ї), що призначається членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, з розрахунку на кожного непрацездатного члена сім`ї не може бути меншою ніж два визначені законом розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 43 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 45 Закону № 2262-XII передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові. Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Вказані норми Закону № 2262-ХІІ структурно розміщені в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначають складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.

З огляду на положення наведених норм суд зазначає, що розмір пенсії у разі втрати годувальника обчислюється виходячи із грошового забезпечення, з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі 806655 ОСОБА_2 , пенсія станом на 01.09.2023 року призначена та виплачувалась з таких сум грошового забезпечення: 2500,00 грн., оклад за військове звання - 1800,00 грн.., процентна надбавка за вислугу років 40% - 1720,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 8162,80 грн. Всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 14182,80 грн.

В той же час, відповідно до розрахунку пенсії по втраті годувальника по пенсійній справі , пенсія призначена ОСОБА_1 в розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка, з урахуванням таких складових сум грошового забезпечення: посадовий оклад: 2500,00 грн., оклад за військове звання - 1800,00 грн.., процентна надбавка за вислугу років 40% - 1720,00 грн., премія - 2,05% - 123,41 грн., всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 6143,41 грн. Основний розмір пенсії: 30% грошового забезпечення у розмірі 1843,02, з урахуванням доплати:1843,02, з урахуванням мінімального розміру пенсії : 4186,00 грн. Нараховано щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 грн. Всього призначено з 01.11.2023 згідно з Законом України №2262 загальний розмір пенсії щомісячно в сумі 4186,00 грн.

Таким чином, суд констатує, що відповідач під час призначення та обчислення розміру пенсії позивачки, всупереч вимог частини першої статті 45 Закону № 2262-XII, здійснив розрахунок пенсії позивачки у разі втрати годувальника з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії - 6143,41 грн., тобто лише за основними складовими грошового забезпечення годувальника, без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, як була обчислена пенсія померлого чоловіка ОСОБА_2 .

За таких обставин суд вважає, що позивачка має право на перерахунок призначеної їй пенсії у разі втрати годувальника, яка має бути обчислена виходячи із грошового забезпечення, з якого було обчислено пенсію годувальникові ОСОБА_2 , в тому числі з врахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, а саме виходячи з загальної суми грошового забезпечення для обчислення пенсії - 14182,80 грн.

Щодо вимоги позивачки про перерахунок пенсії у зв"язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 36 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Таким чином, відсоткове значення розміру пенсії від сум грошового забезпечення під час призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначається залежно від обставин, за яких помер годувальник.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачка перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує з 02.11.2023 року пенсію в разі втрати годувальника як дружина померлого чоловіка ОСОБА_2 , яка призначена на підставі Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб ".

Пенсія позивачці призначена в розмірі 30% сум грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 загинув (помер) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час.

В той же час, суд констатує, що пенсія позивачці в разі втрати годувальника як дружині померлого чоловіка ОСОБА_2 призначена на підставі Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб ", а тому здійснювати перерахунок пенсії позивачки виходячи з 50% пенсії за віком померлого годувальника із застосуванням норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV підстави відсутні.

Суд наголошує, що Закон № 1058 регулює порядок та призначення пенсії на загальних умовах, тоді як Закон № 2262 є спеціальним законом, який визначає саме умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Таким чином, норми вказаних законів щодо призначення пенсій, зокрема у разі втрати годувальника, не є тотожними, оскільки регулюють різне коло правовідносин у галузі пенсійного забезпечення.

При цьому, при призначенні та обчисленні пенсії є неможливим застосування одних норм з Закону України № 2262-ХІІ ( щодо розміру грошового забезпечення ), а інших ( щодо відсоткового значення розміру пенсії ) - з Закону України №1058, як про це фактично просить позивачка.

Крім того, суд наголошує, що ч. 1 ст. 37 Закону України №1058, на яку посилається позивачка в обгрунтування позову, визначає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відтак, відсоток пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно з положеннями ст. 37 Закону України №1058 визначається від розміру пенсії за віком померлого годувальника.

Проте, померлий годувальник ОСОБА_2 не отримував пенсію за віком згідно з Законом України №1058, а отримував пенсію за вислугу років згідно з Законом України №2262.

При цьому суд також зауважує, що механізм обрахунку розмірів пенсій згідно з Законом №1058 та Законом №2262 є різним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо виплати позивачці додаткової доплати до пенсії в розмірі 2000 грн., то відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, станом на час звернення до суду з цим позовом вказана доплата позивачці виплачується, про що свідчить лист відповідача від 05.12.2023, в якому зазначено, що починаючи з листопада 2023 року позивачці було встановлено доплату на виконання Постанови № 713, яка виплачується позивачу на даний час, а також розрахунок пенсії в разі втрати годувальника станом на 01.12.2023, з якого видно, що позивачці нараховано щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 грн. Всього призначено з 01.11.2023 згідно з Законом України №2262 загальний розмір пенсії щомісячно в сумі 4186,00 грн.

Відтак, твердження позивачки, що відповідачем їй відмовлено у проведенні доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, у зв"язку з тим, що до вказаної пенсії уже доплата здійснюється, є надуманими, необгрунтованими та не підтверджуються жодними наявними у справі доказами, а тому задоволенню позовні вимоги в цій частині не підлягають.

Підсумовуючи та враховуючи вище викладене, суд доходить висновку про задоволення заявлених позовних вимог частково, а саме шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення призначення пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 виходячи з розрахунку розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії в сумі 6143,41 грн. та зобов`язання відповідача здійснити з 02.11.2023 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника виходячи із розміру 30% грошового забезпечення, з якого було обчислено пенсію годувальникові ОСОБА_2 , в тому числі з врахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, а саме виходячи з загальної суми грошового забезпечення для обчислення пенсії - 14182,80 грн., а також виплачувати з 02.11.2023 року перераховану пенсію з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, долучені позивачем в обгрунтування заявлених вимог, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити частково відповідно до вищенаведених мотивів, водночас обравши при цьому правильний і ефективний спосіб захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 виходячи з розрахунку розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії в сумі 6143,41 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 02.11.2023 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника виходячи із розміру 30% грошового забезпечення, з якого було обчислено пенсію померлого годувальника ОСОБА_2 , в сумі 14182,80 грн., а також виплачувати з 02.11.2023 року перераховану пенсію з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна