Справа № 620/16532/23
Суддя: Маринчак Нінель Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Маринчак Н.Є.

суддів: Черпака Ю.К., Штульман І.В.

при секретарі судового засідання Самородській Т.Ю.,

за участі

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Кутукова Сергія Олександровича

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Сіндєєвої Валентини Валеріївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення недоплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), у якій просить суд:

- визнанти протиправними та скасувати накази начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 27 вересня 2023 року № 521 та від 20 жовтня 2023 року №1408 о/с «По особовому складу»;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 жовтня 2023 року до дати винесення судового рішення без відрахування податків та зборів;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача недоплачену заробітну плату за липень та серпень 2023 року у розмірі 17301,66 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що службовим розслідуванням Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не підтверджено належними та достатніми доказами наявність складу дисциплінарного проступку з боку позивача, а саме прибуття 21 серпня 2023 року на службу в стані алкогольного сп`яніння; службове розслідування проведено неповно; дисциплінарною комісією належним чином не досліджено докази щодо обставин, які підтверджували заперечення позивача з результатами приладу «Драгер» та прохання щодо проходження належного медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Позивач вважає, що результат приладу «Драгер» не є належним доказом, оскільки чек про виявлення у нього позитивного результату на стан сп`яніння не підписував. За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги у спосіб, встановлений в адміністративному позові.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення недоплаченої заробітної плати відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що встановлені судом першої інстанції обставини справи є суперечливими та взаємовиключними між собою; суд не врахував, що 21 серпня 2023 року після отримання результатів приладу "Драгер" позивач вийшов з кабінету медичних оглядів будучи збентеженим за засмученим отриманим результатом, чим висловив незгоду з отриманим результатом; судом здійснено вибіркове та упереджене дослідження показань свідків.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження; призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні; здійснено виклик свідків: майора поліції ОСОБА_3 , старшого лейтенанта поліції Шкраб Юлію Вікторівну, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , фельдшера ОСОБА_9 . ОСОБА_10 .

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року викликано для допиту в якості свідка лейтенанта поліції ОСОБА_11

01 липня 2024 року від Департаменту патрульної поліції до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого наполягає на залишенні без змін рішення суду першої інстанції.

18 липня 2024 року свідок - фельдшер ОСОБА_9 подала клопотання про розгляд справи № 620/16532/23 без її участі.

23 липня 2024 року у судове засідання прибули позивач, представник позивача та відповідача, надали пояснення по суті спору, відповідали на запитання колегії суддів; було здійснено допит свідків майора поліції ОСОБА_3 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , лейтенанта поліції ОСОБА_11

У судовому засіданні від 23 липня 2024 року колегією суддів, за згодою сторін, оголошено перерву до 06 серпня 2024 року о 14:30 год.

В судове засідання 06 серпня 2024 року з`явилися сторони, їхні представники, учасники процесу надали свої пояснення та аргументи, обмінялися питаннями; здійснено допит свідка - фельдшера ОСОБА_9 ; розглянуто клопотання позивача про призначення експертизи у справі №620/16532/23.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до фактичних обставин справи, наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28 листопада 2022 року №1475 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти тактико- оперативного реагування.

19 лютого 2016 року ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, в якій присягав вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

21 серпня 2023 року начальником Управління патрульної поліції в Чернігівській області на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції подана доповідна записка, в якій вказано, що 21 серпня 2023 року о 07:17 інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 , в присутності працівника закладу охорони здоров`я, під час проходження передрейсового медичного огляду проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» № ARHK-0087 інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виявлено позитивний результат (0,27 %о).

За даним фактом просив провести службове розслідування та відсторонити від виконання службових обов`язків старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на час його проведення.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 21 серпня 2023 року № 1688 призначено службове розслідування з метою своєчасного, повного і об`єктивного з`ясування причин та обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 21 серпня 2023 року, що виразилось у прибутті на службу по охороні публічної безпеки та порядку у стані алкогольного сп`яніння.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 21 серпня 2023 року за № 16837/41/22-23 в секторі документального забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції зареєстровано рапорт інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 21 серпня 2023 року, відповідно до якого цього ж дня о 07:17 нею, у присутності працівника закладу охорони здоров`я під час проходження передрейсового медичного огляду поліцейськими роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» № ARHK-0087 інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виявлено позитивним результат, який склав 0,27 %о.

На підставі висновку службового розслідування, Департаментом патрульної поліції видано наказ № 521 від 27 вересня 2023 року, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, статей 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців другого, третього пункту 1, абзацу сьомого пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 19 грудня 2018 року № 5611, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту наказано застосувати до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0011627) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 20 жовтня 2023 року № 1408 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 20 жовтня 2023 року за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Підставою видачі вказаного наказу слугував наказ Департаменту патрульної поліції від 27 вересня 2023 року № 521.

Вважаючи звільнення незаконним, позивач звернувся до суду.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог мотивована тим, що в ході судового засідання суд встановив, що при медичному огляді у позивача 21 серпня 2023 року встановлено позитивний результат на приладі «Драгер», що свідчить про прибуття його на службу в стані алкогольного сп`яніння, водночас позивач жодними доказами не довів зворотного. З огляду на встановленні обставини, суд погодився з доводами відповідача, що ним правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку і правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, тому в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування спірних наказів відмовив.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За правилами частини другої статті 19 цього ж Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/29706). Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування (абзац 2 пункту 1 Правил).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ «Основні вимоги до поведінки поліцейського» названих Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

За визначенням, наведеним у статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із частинами першою та третьою статті 11 цього Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно із частинами першою та другою статі 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно із частинами першою, третьою статті 19 цього Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Положеннями частин сьомої та восьмої цієї ж статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану». Вказані зміни набрали чинності 01 травня 2022 року.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

За правилами частин першої другої та третьої статті 27 цього ж Статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

За змістом пунктів 1, 2 розділу ІІ «Призначення службового розслідування» Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 (далі - Порядок №893) службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

Згідно з пунктами 1, 4, 7, 13, 14 розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Згідно з пунктом 2 розділу VI «Оформлення матеріалів службового розслідування» Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прийняття рішення за результатами службового розслідування» цього ж порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У межах спірних правовідносин, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції був висновок Департаменту патрульної поліції про перебування позивача на службі в нетверезому стані.

Так, факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння під час проходження передрейсового медичного огляду встановлено приладом «Драгер» та виявлено позитивний результат (0,27 %о), що стало підставою для проведення службового розслідування.

Спростовуючи такі результати, встановлені приладом «Драгер», апелянт посилається на незабезпечення його доставки до медичного закладу для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, не залученні двох свідків відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

В контексті наведеного, колегія суддів враховує те, що до спірних правовідносини не застосовуються норми даної Інструкції, оскільки вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, однак не застосовується для процедури огляду працівників на стан алкогольного сп`яніння.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі №819/1394/17, яка є повністю релевантною до спірних правоввідносин.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що у суді першої інстанції позивач самостійно повідомив інформацію про те, що 21 серпня 2023 року не звертався до свого безпосереднього керівника з приводу надання можливості залишити місце служби для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я на спростування висновків результату за приладом «Драгер», протилежних доказів матеріали справи не містять.

Допитані у суді апеляційної інстанції свідки старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , поліцейський ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були особисто присутні під час проходження позивачем медичного огляду, відповідних обставин звернень позивача щодо проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та відмови у задоволенні його звернення, не повідомили.

Разом з тим, в силу професійних навичків та знань, позивач повинен бути обізнаний з інформацією про те, що за своєю специфікою стан алкогольного сп`яніння супроводжується лише тимчасовою зміною свідомості, викликаною дією етилового спирту на центральну нервову систему, з огляду на що як науковці, так і законодавець дотримуються єдиної думки (позиції) та вказують, що з метою забезпечення достовірності результатів медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, огляд особи повинен бути проведений не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В іншому випадку результати такого огляду слід вважати недійсними.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року у справі № 806/2272/16, відповідно до якого суд зазначив про необхідність проведення огляду особи на перебування у стані алкогольного сп`яніння протягом двох годин після виявлення ознак такого сп`яніння.

Суд акцентує увагу, що позивач, при виникненні сумнівів у законності та етичності його поведінки, був зобов`язаний усувати їх всіма можливими засобами.

В контексті наведеного, колегія суддів враховує правову позиції Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2024 року у справі № 990/49/23, згідно якої в адміністративних справах тягар доказування правомірності прийнятого рішення в разі його оскарження в суді покладається саме на суб`єкта владних повноважень. Проте покладення такого тягаря доказування на відповідача не звільняє від права та обов`язку позивача - приватної особи - спростувати надані відповідачем докази. Пасивна процесуальна поведінка позивача, яка проявляється винятково у посиланні на визначений процесуальним законом розподіл тягаря доказування між сторонами, а також в ухиленні від спростування доводів та доказів відповідача, в цьому випадку має тлумачитися саме на користь відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Доводи апелянта щодо суперечності висновків суду першої інстанції колегія суддів оцінює критично, оскільки обставини того, що позивач звертався до інспекторів відділу моніторингу з проханням відвезти його до медичного закладу для огляду повідомлені ним особисто за тектом пояснень в рамках службового розслідування, що і було процитовано судом першої інстанції в рамках опису обставин справи.

Однак, за результатами дослідження даних обставин справи та пояснень позивача, відповідача, свідків, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що доказів, які б підтверджували заявлену позивачем інформацію щодо його звернення до інспекторів відділу моніторингу з проханням відвезти його до медичного закладу для огляду та відповідної відмови, матеріали справи не містять.

Відповідних доказів, зокрема рапортів, письмових звернень до суду апеляційної інстанції не надано.

Розглядаючи доводи апелянта щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення згідно зі статтею 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відсутності доказів складення відносно нього адміністративних матеріалів про його перебування на службі у нетверезому стані, колегія суддів зазначає наступне.

Адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження.

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року №200/142/20-а за подібних правовідносин та відповідного нормативного регулювання, зазначив, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Поруч із цим варто зауважити про те, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, кримінального правопорушення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, є окремими підставами для звільнення із органів внутрішніх справ, не пов`язаними (не зумовленими) із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд звернув увагу на те, що вчинення працівником органів внутрішніх справ діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення з органів внутрішніх справ. Проте це інші підстави і їх не слід ототожнювати з підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кваліфікації діяння особи чи інших аспектів адміністративного провадження.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках адміністративного або кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Згідно із частинами першою та третьою статті 11 цього Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до приписів статті 15 Кодексу України про адміністратвині правопорушення військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що наявність або відсутність обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності за перебування на службі в нетверезому стані не спростовує можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни.

В частині заперечень апелянта щодо підпису результатів приладу «Драгер» колегія суддів зауважує, що процедура проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння під час проведення службового розслідування, позивачем не заперечувалась.

Свідки - майор поліції ОСОБА_3 , старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , поліцейський ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , фельдшер ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердили факт проходження позивачем даного тесту та отримання за наслідками його проходження позитивного результату (0,27 %о) .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що дані доводи не свідчать про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння позивача, оскільки сам факт проведення даної процедури та її результати позивачем не заперечувались.

Тестування на стан сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер», позивач проходив добровільно та без жодного примусу, що ним не заперечується.

Суд акцентує увагу і на тому, що позивач власноруч надав письмові пояснення, в яких повідомив, що під час медичного огляду за приладом «Драгер» у нього встановлено позитивний результат 0,27 %, та зазначив, що алкогольні напої вживав напередодні, 19 серпня 2023 року, однак вважав, що за цей час уже протверезів (том 1 а.с.168).

Крім того, колегією суддів відхиляються доводи апелянта щодо підробки підпису на чеку про виявлення у нього позитивного результату на стан сп`яніння, оскільки під час проведення службового розслідування позивачем дані обставини не повідомлялись, зі змісту його пояснень даних заперечень не встановлено.

При цьому про вказані обставини в обґрунтування відсутності підпису позивача на чеку приладу «Драгер», позивач заявив лише в суді першої інстанції.

Позивачем не повідомлено обставин ініціювання кримінального провадження за фактом підробки його підпису на чеку приладу «Драгер» про виявлення у нього позитивного результату на стан сп`яніння від 21 серпня 2023 року.

В контексті доводів апелянта щодо відсутності відеофіксації події з огляду на вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, колегія суддів зазначає наступне.

Як уже зазначено вище, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі №819/1394/17 приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція) до спірних правовідносини не застосовуються.

Апеляційний суд враховує, що чинним законодавством не визначено характеру та обсягу доказів, якими може підтверджуватися факт перебування особи на службі (на роботі) в стані алкогольного сп`яніння, а тому під час підтвердження або спростування таких обставин необхідно застосовувати загальні положення Кодексу адміністративного судочиснтва України, що регулюють порядок надання доказів і розкривають поняття їхньої належності, достатності, допустимості.

Нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Аналогічний висновок був висловлений у постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року в справі №806/2272/16, від 07 листопада 2019 року в справі №826/1610/18.

Так, допитані судом першої та апеляційної інстанції в якості свідків: інспектори відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_12, ОСОБА_4 , фельдшер пункту охорони здоров`я Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Чернігівській області» - ОСОБА_9 , поліцейські Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_18, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 приведені до присяги та попередженні про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань підтвердили обставини того, 21 серпня 2023 року позивач прибув на службу до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції в стані алкогольного сп`яніння та під час проходження передрейсового медичного огляду за приладом «Драгер» у нього виявлено позитивний результат (0,27 %).

Свідок ОСОБА_14 , приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, повідомив про характерний запах алкоголю з порожнини рота позивача та тремтіння рук перед проходженням передрейсового медичного огляду 21 серпня 2023 року о 07:17.

Свідок ОСОБА_4 , приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, підтвердив обставини того, що 21 серпня 2023 року підпис на чеку приладу «Драгер» власноручно проставлений позивачем.

Свідок ОСОБА_11 , приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, підтвердив обставини того, що 21 серпня 2023 року позивач у його присутності поставив свій підпис на чеку приладу «Драгер»; свідок описав ситуацію при якій позивачем здійснено такий підпис та зазначено що, він її запам`ятав, оскільки інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 попросив у нього планшетку для зручності підписання чеку «Драгер» позивачем. Крім того, свідок ОСОБА_11 повідомив, що позивач запитував інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, що станеться, якщо позивач відмовиться від підпису чеку «Драгер».

Свідок ОСОБА_9 , приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, повідомив про характерний різкий запах алкоголю з порожнини рота позивача перед проходженням передрейсового медичного огляду 21 серпня 2023 року о 07:17.

Заперечення апелянта щодо одночасного перебування свідків - поліцейських Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_18, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 при проведенні передрейсовго медичного огляду позивачем та щодо того, що вони чітко памятають події 21 серпня 2023 року в частині продування позивачем приладу "Драгер" та висвітлення його результату, колегія суддів визнає безпідставними.

Разом з тим, доводи апелянта щодо відсутності належної освіти у фельдшера пункту охорони здоров`я Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Чернігівській області» - ОСОБА_9 та її можливості проводити медичні огляди, зокрема перевірку приладом «Драгер», колегія суддів відхиляє, оскільки питання щодо працевлаштування та документального оформлення працівників Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Чернігівській області» не є предетом даного позову, не входять до обсягу позовних вимог. Крім того, до та під час передрейсового медичного оляду позивачем не ставилось питання щодо належності освіти та процедури працевлаштування ОСОБА_9 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Чернігівській області».

Разом з тим, позивач за змістом позовної заяви самостійно зазначає, що медичний працівник ОСОБА_9 проводила лише вимірювання тиску, а інспектор ОСОБА_12 здійснювала процес продуття інспекторами та поліцейськими роти №2 приладу «Драгер».

Твердження апелянта щодо недопустимості показів свідків - інспекторів відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_12 та ОСОБА_4 з підстав того, що вони разом з позивачем проходили передрейсовий медичний огляд, а тому діяли всупереч статті 19 Конституції України є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до графіку несення служби та отримання табельної вогнепальної зброї (у разі службової необхідності) відділом моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції на серпень 2023 року від 31 липня 2023 року №14821/41/22-23, 21 серпня 2023 року з 7:00 до 20:00 на добове чергування заступили інспектори відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Перевірку позивача здійснено о 07:17 (том 1 а.с.142).

Втім, апелянтом не аргументовано, яким чином вищенаведені обставини спростовують отримання позивачем позитивного результату перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, до та під час передрейсового медичного оляду 21 серпня 2023 року позивачем не ставилось питання щодо належності здійснення його передрейсового медичного огляду інспекторами відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Посилання апелянта щодо неврахування показань свідка ОСОБА_10 колегія суддів відхиляє, оскільки зі змісту показів даного свідка, матеріалів справи та свідчень самого позивача вбачається, що даний свідок не був присутній ні під час проходження передрейсового медичного огляду позивача, ні під час проставляння ним підпису на чеку «Драгер», а лише чула, перебуваючи «на курилці», окремі фрагменти розмови позивача та інспектора ОСОБА_15 .

Доводи апелянта про те, що його не було відсторонено від виконання службових обов`язків 21 серпня 2023 року, спростовуються наступним.

Зі змісту доповідної записки від 21 серпня 2023 року інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 за фактом виявлення в інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 позитивного результату на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» № ARHK-0087 (0,27 %о) останній просив провести службове розслідування та відсторонити від виконання службових обов`язків старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 на час його проведення.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 21 серпня 2023 року №1688 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обовязків» позивач був відсторонений від виконання прямих службових обов`язків по забезпеченню безпеки дорожнього руху, службовий транспорт закріплено не було, його знято з лінії, позбавлено прямого контакту з людьми та залишено на охороні адміністративної будівлі. Зі змістом даного наказу позивач ознайомлений 21 серпня 2023 року, про що свідчить його особистий підпис (том 1 а.с.136-137).

Крім того, за наслідками передрейсового медичного огяду фельдшер ОСОБА_9 зробила запис - не допущений, про що повідомила керівництво позивача доповідною запискою (том 1 а.с.143, 146).

За приписами статті 17 Дисциплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) без видання письмового наказу керівника допускається у разі появи на роботі у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відмови поліцейського від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або на вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

За даних обставин, перебування позивача на робочому місці 21 серпня 2023 року, будучи відстороненим від виконання службових обов`язків, є його прямим посадовим обов`язком в силу приписів статті 17 Дисциплінарного статуту та помилково трактується позивачем як фактичний допуск до виконання службових обовязків.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що до видання окремого письмового наказу керівника, позивач є відстороненим від виконання службових обов`язків (посади).

Матеріалами справи підтверджуються обставини внесення змін до розстановки сил та засобів роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції у зв`язку із наявними показаннями приладу «Драгер», зокрема позивача було залишено на охороні адміністративної будівлі Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (том 1 а.с.156, том 2 а.с.81-83).

Разом з тим, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту першого Розділу І Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом першим Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пунктом третім Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Крім того, з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Подібна правова позиція викладена, у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 160/11795/20.

Колегія суддів при вирішенні цього спору враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» за заявою № 63235/00, що викладені у рішенні від 19 квітня 2007 року.

Так, у вказаному рішенні Європейський Суд з прав людини вказав: «У зв`язку з цим Суд запровадив функціональний критерій, заснований на характері обов`язків службовця та його відповідальності. Особи, що займають посади, пов`язані з виконанням обов`язків щодо захисту загальнодержавних інтересів або з участю у здійсненні визначених публічним правом повноважень, володіють частиною суверенної влади держави. Держава має законний інтерес щодо налагодження з такими службовцями спеціальних відносин, заснованих на вірності та відданості. З іншого боку, щодо інших посад, які не мають у собі аспектів «державного управління», держава не має такого інтересу. Таким чином, Суд постановив, що із сфери застосування пункту 1 статті 6 вилучаються лише такі спори, що порушуються державними службовцями, чиї обов`язки є типовим прикладом специфічної діяльності, пов`язаної з державною службою, оскільки останні діють як представники державної влади і відповідають за захист загальнодержавних інтересів та інтересів інших державних органів. Яскравим прикладом такої діяльності є збройні сили та поліція (п. 66). Суд дійшов висновку, що жодні спори між адміністративними органами та службовцями, які займають посади, пов`язані з виконанням покладених публічним правом повноважень, не входять до сфери застосування пункту 1 статті 6 (п. 67).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоплаченої заробітної плати за серпень 2023 року є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

В частині вимог апелянта про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача недоплаченої заробітної плати за липень 2023 року у розмірі 17 301,66 грн колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Департаменту патрульної поліції від 24 липня 2023 року №1506, яким внесені зміни до наказу Департаменту патрульної поліції від 25 травня 2023 року № 1065 щодо преміювання ОСОБА_1 за липень 2023 року, не є предметом судового оскарження та не входить до обсягу позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення недоплаченої заробітної плати - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08 серпня 2024 року

Суддя - доповідач Маринчак Н.Є.

Судді: Черпак Ю.К.

Штульман І.В.