Справа № 340/5387/22
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 340/5387/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року (суддя Брегей Р.І.) в справі № 340/5387/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про:

визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування і невиплати йому за період з 04 червня 2022 року по 14 червня 2022 року збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини;

зобов`язання нарахувати і виплатити за період з 04 червня 2022 року по 14 червня 2022 року збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 за період з 04 червня 2022 року по 14 червня 2022 року додаткової винагороди, яка збільшується до 100 000 грн, у розрахунку на місяць пропорційно часу лікування; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 за період з 04 червня 2022 року по 14 червня 2022 року додаткову винагороду, яка збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 скасовано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2024 року постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року скасовано, справу №340/5387/22 направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що позивач не набув права на отримання додаткової винагороди, оскільки госпіталізувався самостійно, із порушенням норм Статуту внутрішньої служби ЗСУ, на момент потрапляння до медичного закладу не виконував обов`язки військової служби, оскільки перебував без належних підстав за межами військової частини, самовільно її залишивши.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 04 по 14 червня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з приводу мінно-вибухової травми.

12 вересня 2022 року військова частина прийняла наказ №634, яким завершила службове розслідування стосовно позивача і встановила, що поранення пов`язане з виконанням бойових завдань із забезпечення національної безпеки і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Цим же наказом зобов`язано виплатити ОСОБА_1 кошти відповідно до приписів постанови Уряду України від 28 лютого 2022 року №168.

15 вересня 2022 року військова частина склала довідку про обставини травми, у якій зазначено, що поранення отримано на території Луганської області.

23 вересня 2022 року позивач подав рапорт про виплату коштів відповідно до приписів постанови № 168.

Військова частина не надала письмової відповіді і не виплатила коштів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що позивач у період з 04 по 14 червня 2022 року перебував на стаціонарному медичному лікуванні з приводу поранення, яке пов`язане зі захистом Батьківщини, тому набув право на виплату додаткової винагороди, котра збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у складі військової частині НОМЕР_1 .

У період з 04 червня 2022 року по 14 червня 2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» з діагнозом «Військові операції, що викликали пошкодження іншими видами вибухів або осколками. Мінно-вибухова травма. ЗЧМТ, струс головного мозку. Акубаротравма. Пресбіопія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст.2, ризик 2. СН 0 ст.», що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 5466 (а.с. 9).

Військовою частиною НОМЕР_1 12 вересня 2022 року прийнято наказ № 634 «Про результати службового розслідування за фактом отримання поранення (травми) військовослужбовця ОСОБА_1 », яким завершено службове розслідування і встановлено, що поранення позивача необхідно вважати таким, що пов`язане з виконанням бойового завдання при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Цим же наказом зобов`язано начальника фінансово-економічної служби перевірити на підставі наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким інших особам» (далі - Інструкції №260) та постанови № 168 відповідність підстави для виплати, а в результаті підтвердження законних підстав - здійснити позивачу всі належні виплати (а.с. 10).

На підставі вказаного наказу військовою частиною НОМЕР_1 складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15 вересня 2022 року № 1417, згідно з якою 30 травня 2022 року позивач одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму без порушення цілісності барабанних перетинок, за обставин при виконанні службових обов`язків із захисту Батьківщини, внаслідок артилерійського обстрілу, перебуваючи на бойових позиціях неподалік смт. Борівське Луганської області. Перебував у засобах індивідуального захисту та не перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 11).

За час перебування на стаціонарному лікуванні додаткову винагороду у розмірі до 100 000 грн, передбачену пунктом 1 постанови №168, позивач не отримав, а тому 23 вересня 2022 року останній подав відповідачу рапорт про її виплату, до якого долучив: 1) довідку про обставини травми, 2) виписку із медичної картки стаціонарного хворого, 3) копію листа Медичних сил Збройних сил України 4) копію листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (а.с. 12).

На рапорт позивача військовою частиною НОМЕР_1 не надано письмової відповіді і не виплачено додаткову винагороду.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання наявності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної у розмірі 100 000 грн, у зв`язку з виданням командиром військової частини НОМЕР_1 наказу про позбавлення позивача такої винагороди.

Так, відповідачем в апеляційній скарзі зазначається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 червня 2022 року №88 солдат ОСОБА_1 позбавлений щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 289% від посадового окладу за період з 01 червня 2022 року по 04 серпня 2022 року, надбавки за особливості проходження служби та додаткової винагороди в розрахунку на місяць, пропорційно часу проходження служби та додаткової винагороди в розрахунку на місяць, пропорційно часу проходження служби за період з 01 червня 2022 року по 04 серпня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із усуненням від виконання службових обов`язків відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 червня 2022 року №88.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).

Пунктом 1 постанови № 168 в редакції, чинній у спірній період, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення № 912/з/29 від 23 червня 2022 року (далі - Окреме доручення № 912/з/29), пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року (далі - Порядок № 260), пунктом 10 розділу 34 якого встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до пункту 11 розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час захисту Батьківщини.

Відтак, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн, у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. на підставі довідки про отримання травми.

Разом з тим, постановою №168 встановлено лише дві обов`язкові умови для виплати збільшеної до 100000,00 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Згідно з пунктом 1 розділу XXIX Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.

Пунктом 16 розділу І Порядку № 260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, додаткова винагорода у розмірі, збільшеному до 100 000 грн на місяць, виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їхнього здійснення.

Також у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100 000 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою, наведеною у додатку 5 Положення №402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, що обов`язково містить:

військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;

інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;

обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);

підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Отже, додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.

В цьому випадку за фактом поранення позивача 30 травня 2022 року відповідачем проведено службове розслідування, за наслідками якого згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12 вересня 2022 №634 факт поранення військовослужбовця солдата ОСОБА_1 вирішено вважати таким, що пов`язаний з виконанням бойового завдання при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Саме цей наказ став підставою для видачі позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Разом з тим, апелянтом в апеляційній скарзі вказується, що за наслідком повторного службового розслідування за фактом отримання позивачем поранення прийнято наказ військової частини НОМЕР_1 (з основаною діяльності) від 28 вересня 2022 року №297, в якому зазначено, що поранення позивача 30 травня 2022 року не вдається визначити таким, що пов`язане з виконання бойового завдання при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Цьому факту суперечать пояснення свідків, які мають протиріччя, також відсутні первинна медична картка огляду безпосередньо на бойових позиціях, що могла б підтвердити статус «бойового» поранення.

До наказу від 12 вересня 2022 року №634, який є визначальним для всіх подальших дій у алгоритмі щодо отримання позивачем збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, були внесені зміни наказом від 28 вересня 2022 року №297.

Відповідачем до апеляційної скарги надано нові докази, які не надавались суду першої інстанції: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 серпня 2022 року №196; довідку щодо нарахування та виплаті грошового забезпечення; окреме доручення; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27 вересня 2022 року №672; акт проведення службового розслідування; пояснення; аудиограмму №804; витяг із наказу військової частини НОМЕР_1 (з основаною діяльності) від 28 вересня 2022 року №297; матеріали службового розслідування.

Вирішуючи питання прийняття поданих відповідачем до апеляційної скарги нових доказів, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами частини четвертої статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Надані суду апеляційної інстанції докази не надавались відповідачем суду першої інстанції, апелянтом вказано про неповідомлення судом першої інстанції про розгляд справи.

Судом встановлено, що первісно ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви направлені за адресою АДРЕСА_1 , тобто за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві, поштове відправлення повернуто за відсутністю адресата (а.с. 21).

Після цього, встановивши з відзиву військової частині в іншій справі, що адресою відповідача є АДРЕСА_2 , судом першої інстанції 22 грудня 2022 року направлено копію ухвали та копію позовної заяви з додатками за цією адресою (а.с. 23), про що зокрема свідчить список поштових відправлень (а.с. 24).

Відповідно до відомостей Укрпошти (а.с. 25) поштове відправлення 207 надійшло до точки видачі/доставки 29 грудня 2022 року (а.с. 25).

Судом ухвалами від 12 червня 2024 року, від 03 липня 2024 року зобов`язано відповідача надати докази отримання чи не отримання направлених судом першої інстанції документів, проте таких доказів відповідачем суду не надано, не зважаючи на отримання військовою частиною ухвал суду, про що свідчать довідки про доставлення електронного листа до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19 листопада 2019 року у справі №826/12675/15 та від 04 червня 2021 року у справі №160/2734/20, аналізуючи положення частини четвертої статті 308 КАС України, указав, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі та підтвердження їх відповідними доказами. Суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести заявник). Указане положення закріплене законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі у них наявні докази, і недопущення зловживання стороною правами.

Враховуючи не надання відповідачем доказів не отримання ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками до ухвалення судом першої інстанції рішення в цій справі 27 січня 2023 року, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність об`єктивних причин неможливості подання доказів до суду першої інстанції, як й неможливості подання до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву та відповідних доказів.

Отже, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено неможливість подання нових доказів до суду першої інстанції, відповідно, суд не приймає подані відповідачем докази та відхиляє доводи відповідача, за якими відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Інших обставин, які б слугували підставою для відмови у виплаті позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначається.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу, що відповідач в апеляційній скарзі не вказує на скасування або втрату чинності в іншій спосіб висновків службового розслідування, а також наказу від 12 вересня 2022 року прийнято наказ № 634 «Про результати службового розслідування за фактом отримання поранення (травми) військовослужбовця ОСОБА_1 », яким завершено службове розслідування і встановлено, що поранення позивача необхідно вважати таким, що пов`язане з виконанням бойового завдання при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Цим же наказом зобов`язано начальника фінансово-економічної служби перевірити на підставі наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким інших особам» (далі - Інструкції №260) та постанови № 168 відповідність підстави для виплати, а в результаті підтвердження законних підстав - здійснити позивачу всі належні виплати.

Також апелянтом не вказується про скасування або втрату чинності довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15 вересня 2022 року № 1417, згідно з якою 30 травня 2022 року позивач одержав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму без порушення цілісності барабанних перетинок, за обставин при виконанні службових обов`язків із захисту Батьківщини, внаслідок артилерійського обстрілу, перебуваючи на бойових позиціях неподалік смт. Борівське Луганської області.

Приведені обставини вказують, що документи, які є підставою для виплати позивачу додаткової винагороди, є чинними, зворотного відповідачем не доведено.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку, що оскільки додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а право на отримання позивачем такої винагороди за період з 04 по 14 червня 2022 року підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15 вересня 2022 року № 1417, яка видана на підставі наказу від 12 вересня 2022 року наказ № 634 «Про результати службового розслідування за фактом отримання поранення (травми) військовослужбовця ОСОБА_1 », за якою поранення позивача необхідно вважати таким, що пов`язане з виконанням бойового завдання при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, які є чинними, то наявні підстави, з якими постанова № 168 пов`язує виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року в справі № 340/5387/22 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року в справі № 340/5387/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 07 серпня 2024 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов