Справа № 200/3462/24
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року Справа№200/3462/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 00 від 24.05.2024 року, прийнятого по заяві від 16.05.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» періоди з 01.09.1998 року по 20.10.2001 рік, з 01.03.2002 по 02.03.2002, з 26.03.2002 по 31.03.2002 рік, з 15.05.2002 року по 04.11.2003 рік, та призначити ОСОБА_1 з 16.05.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи без його участі. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в строк подання відзиву на позовну заяву копію пенсійної справи, довідку форми ОК-5 та розрахунок стажу ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року залишено без задоволення клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про закриття провадження у справі.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою програмного забезпечення «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 16.05.2024 року звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначив, що відповідачем прийнято рішення №00 від 24.05.2024 року про відмову в призначенні пенсії. Зазначив, що відповідачем не зараховано до стажу за Постановою №202 період навчання за спеціальністю та період проходження строкової служби. Зазначив, що з урахуванням зазначених періодів його пільговий стаж за Постановою №202 складає більше 25 років, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058. Рішення відповідача №00 від 24.05.2024 року, прийнятого по заяві від 16.05.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах вважає протиправним, просив задовольнити позов.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 16.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви позивача рішенням від 24.05.2024 відмовлено позивачу в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вік позивача на дату подання заяви 40 років 10 місяців 29 днів. Страховий стаж (з урахуванням кратності) становить 45 років 00 місяців 17 днів. Пільговий стаж по Постанові 202 (25) - 20 років 05 місяців 06 днів. Після приведення пенсійної справи у відповідність до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди, внаслідок чого позивачу була призначена з 16.05.2024 року пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пільговий стаж по Постанові 202 (25) - складає 25 років 12 днів. Зазначив, що дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, а тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 17 листопада 1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 ), є особою, що претендує на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області () є суб`єктом владних повноважень, органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

16.05.2024 року позивач звернувся органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Судом встановлено на підставі диплому серії НОМЕР_3 від 01 квітня 2002 року, що ОСОБА_1 закінчив у 2002 році професійно-технічне училище №38 м. Красноармійська Донецької області і здобув кваліфікацію електрослюсаря підземного, машиніста підземних установок. Згідно відомостей додатку до диплома №029051 від 01 квітня 2002 року Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 29 березня 2002 року позивачу присвоєно кваліфікацію електрослюсаря підземного четвертого розряду, машиніста підземних установок третього розряду. Крім того, відповідно до додатку до диплома серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 навчався з 01 вересня 1998 року по 31 березня 2002 року у професійному технічному училищі №38 м. Красноармійська Донецької області за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей військового квитка серії НОМЕР_4 від 13 травня 2008 року, що ОСОБА_1 призвано на строкову військову службу і направлено у військову частину 15 травня 2002 року, та 04.11.2003 року на підставі Указу Президента України №838/2003 від 15.08.2003 року звільнено (демобілізовано) у запас.

Судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 11.10.2001 року, що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна №1» у період з 08.01.2004 по 24.09.2004 року, а саме:

- у період з 08.01.2004 по 28.01.2004 року заняття в учбовому пункті;

- на підставі наказу 371к від 30.01.2004 року прийнято електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- на підставі наказу 3414к від 27.09.2004 року звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

24.05.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області прийнято рішення №00 про відмову у призначенні пенсії.

Рішення обґрунтоване тим, що страховий стаж позивача склав 45 років 0 місяців 17 днів (з урахуванням списку №1 в подвійному розмірі) в тому числі, пільговий стаж по Постанові 202 (25) - 20 років 5 місяців 6 днів. До страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно доданих документів та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 до страхового стажу було зараховано період з 26.03.2002 по 27.03.2002 року, а також зараховано періоди як навчання у середніх навчальних закладах з 01.09.1998 по 10.10.2001 року та з 28.03.2002 по 29.03.2002 року, та як навчання за фахом з 11.10.2001 по 20.10.2001 року, з 01.03.2002 по 02.03.2002 року, з 08.01.2004 по 28.01.2004 року, а також період військової служби з 15.05.2002 по 04.11.2003 року.

При цьому, до пільгового стажу позивача було враховано тільки періоди визначені як навчання за фахом, а саме: з 11.10.2001 по 20.10.2001 року, з 01.03.2002 по 02.03.2002 року, з 08.01.2004 по 28.01.2004 року, без врахування періодів навчання в професійно-технічному училищі та проходження військової служби з 26.03.2002 по 27.03.2002 року, 01.09.1998 по 10.10.2001 року та з 28.03.2002 по 29.03.2002 року, та з 15.05.2002 по 04.11.2003 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 07.06.2024 року №0500-0202-8/58576 повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області, що 10.05.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшло звернення ОСОБА_1 щодо врахування періоду навчання та військової служби в розрахунок його стажу. За результатами розгляду звернення та перевірки відмовної пенсійної справи заявника встановлено наступне. 30.04.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву із наданими документами опрацьовано спеціалістами єдиної черги Полтавської області та спеціалістом з контролюючими функціями Волинської області. До заяви ОСОБА_1 надано, зокрема, диплом НОМЕР_3 про навчання з 01.09.1998 по 29.03.2002 у професійно-технічному училищі № 38 з отриманням кваліфікації електрослюсаря підземного четвертого розряду машиніста підземних установок та військовий квиток НОМЕР_4 про проходження строкової військової служби з 15.05.2002 по 04.11.2003. Відповідно до статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах. Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_5 ОСОБА_1 з 08.01.2004 працевлаштувався за спеціальністю. Тобто, період між закінченням навчання, періодом військової служби та працевлаштуванням не перевищує три місяці. Враховуючи викладене, просило переглянути розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 та про прийняте рішення письмово повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За наслідками розгляду вищезазначеного листа Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області надано відповідь листом від 10.06.2024 року №0300-0303-9/35227 про надання згоди з викладеною у листі позицією.

Крім того, за наслідками розгляду вищезазначеного листа Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області надано відповідь листом від 12.06.2024 року № 1600-0303-9/44181, яким повідомлено про повторний розгляд документів позивача та про необхідність перевірки правильності призначення пенсії.

Судом встановлено, що протокольним рішенням від 20.06.2024 року №00 ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.05.2024 року, виходячи зі стажу 25 років 00 місяців 12 днів на професіях, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202.

При цьому, судом встановлено на підставі розрахунку стажу позивача, що до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202, зараховано період навчання в професійно-технічному училищі з 01.09.1998 по 29.03.2002 року, а також період проходження строкової військової служби з 15.05.2002 по 04.11.2003 року, проте не зараховано до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202, період навчання з 30.03.2002 по 31.03.2002 року включно.

Отже, спірною обставиною у даній справі є наявність правових підстав для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через не зарахування до страхового та пільгового стажу періодів навчання в професійно-технічному училищі та проходження строкової військової служби.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 єдиний соціальний внесок.

Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004) цим Законом.

За частиною 1 статті 14 Закону «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

На підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Суд звертає увагу, що постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №202, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Частиною 1 статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, згідно ст. 2 Закону України 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно абз. 2 п. 1 статті 8 Закону №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено на підставі додатку до диплома серії НОМЕР_3 , що ОСОБА_1 навчався у професійно-технічному училищі №38 м. Красноармійська Донецької області у період з 01 вересня 1998 по 31 березня 2002 року за професією електрослюсар підземний; машиніст підземних установок.

При цьому, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 11.10.2001 року, що позивач з 08.01.2004 року почав працювати у ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна №1» на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті.

Отже, позивач на момент призову на строкову військову службу навчався за фахом у професійно-технічному училищі, та протягом трьох місяців з дня звільнення у запас працевлаштувався на роботу за набутою професією.

Судом встановлено, що відповідачем зараховано частково період навчання позивача, а саме з 01.09.1998 по 29.03.2002 року та період проходження військової служби з 15.05.2002 по 04.11.2003 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202.

Водночас, період навчання з 30.03.2002 по 31.03.2002 року включно не було зараховано до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202.

Враховуючи зазначене, відповідачем протиправно не зараховано період з 30.03.2002 по 31.03.2002 року включно до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202.

При цьому, суд звертає увагу, що хоча відповідачем первісно при розгляді заяви від 16.05.2024 року про призначення пенсії не було призначено пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди навчання з 01.09.1998 по 20.10.2001 року, з 01.03.2002 по 02.03.2002 року, з 26.03.2002 по 29.03.2002 року, та період проходження строкової військової служби з 15.05.2002 року по 04.11.2003 року, водночас 20.06.2024 року відповідачем прийнято рішення про призначення позивачу пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди навчання з 01.09.1998 по 20.10.2001 року, з 01.03.2002 по 02.03.2002 року, з 26.03.2002 по 29.03.2002 року, та період проходження строкової військової служби з 15.05.2002 року по 04.11.2003 року.

Отже, права позивача в цій частині не є порушеними з боку відповідача.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог, частково задовольнивши адміністративний позов, шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202, періоду навчання з 30.03.2002 по 31.03.2002 року включно; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 16.05.2024 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202 періоду навчання з 30.03.2002 по 31.03.2002 року включно.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 484,48 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

У зв`язку з перебуванням судді Троянової О.В. у щорічній основній відпустці розгляд справи проводиться у перший робочий день.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202 періоду навчання з 30.03.2002 по 31.03.2002 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69057, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 158б, ) здійснити з 16.05.2024 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), зарахувавши до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202 періоду навчання з 30.03.2002 по 31.03.2002 року включно.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (юридична адреса: 69057, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 158б, ) судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 07 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова