Справа № 160/11782/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
07 травня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
- визнати бездіяльність відповідача протиправною, яка виявилася у неправомірному утримані військово-облікового документа тимчасового посвідчення військовозобов`язаного №4/1506 позивача та у відмові видати на руки тимчасове посвідчення позивачу;
- зобов`язати відповідача видати на руки актуалізоване тимчасове посвідчення військовозобов`язаного №4/1506 позивачу.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у грудні 2023 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оновлення своїх облікових даних та на місці співробітниками було вилучено у позивача оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 для актуалізації облікових даних та внесення відповідних змін до нього. 16.01.2024 року позивач прибув отримати свій військово-обліковий документ, замість того, у працівників була спроба вручення йому повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову до лав Збройних Сил України. Позивач зазначає, що він відмовився отримувати повістку, оскільки навчається на денній формі навчання, що дає правові підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, про що було складено акт відмови від отримання повістки від 16.01.2024 року. В подальшому, 21.02.2024 року представник позивача адвокат Лисак Т.Г. звернулась до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію про причини утримання військового квитка (тимчасового посвідчення) ОСОБА_1 при актуалізації облікових даних та внесення відповідних змін до нього. Листом від 01.03.2024 року №3287 відповідач повідомив, що серед доданих до адвокатського запиту документів, відсутня копія розписки про отримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 військового квитка (тимчасового посвідчення). Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною щодо неправомірного утримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , а тому з метою захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
31 травня 2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі внутрішньо переміщеної особи, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про видачу тимчасово посвідчення. На момент звернення, позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 та з військово-облікових документів мав при собі Довідку, видану взамін військового квитка ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тією ж датою позивача було взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 . 14 грудня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 на ім`я ОСОБА_1 було виписано Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . Як видно з доданої до позовної заяви копії розписки №142 від 16 січня 2024 року, тимчасове посвідчення №4/1506 було прийнято у позивача службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних та внесення змін. Представник відповідача наголошує, що будь-яких перешкод для повернення військово-облікового документа позивачу, з боку співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вчинялось. Слід враховувати також ті обставини, що відповідач не відмовляв представнику позивача у наданні інформації на адвокатський запит, а лише просив уточнити, чи наявна у позивача розписка про отримання військового квитка (тимчасового посвідчення), рекомендував позивачу особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, вищевказане свідчить про відсутність допущення відповідачем протиправної бездіяльності та відмови у поверненні військово-облікового документа позивачу, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, який 05.12.2023 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про видачу військового квитка (тимчасового посвідчення), в якій просив поставити його на військовий облік та видати військово-обліковий документ встановленого зразка замість довідки №3840 виданої ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.05.2003 року.
До заяви були додані наступні копії документів: паспорту, ідентифікаційного коду, довідку внутрішньо-переміщеної особи, свідоцтво про шлюб, свідоцтво по народження, довідка №3840 видана ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.05.2003 року.
Того ж дня позивача було взято на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
14 грудня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_8 на ім`я ОСОБА_1 було підготовлено Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , згідно якого 11.12.2023 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 позивача визнано придатним до військової служби на підставі ст. 64г, наказу МОУ №402-2008р. Підлягає повторному медичному пересвідченню 11.12.2028 року.
16.01.2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 отримати Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № 4/1506, проте у працівників була спроба вручення позивачу повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову до лав Збройних Сил України, від якої він відмовився, про що було складено акт про відмову в отриманні повістки згідно якого 16.01.2024 року о 16:10 год., гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , знаходячись в каб.309 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від отримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) 13.02.2024 року о 08:20 год. для призову до лав Збройних Сил України на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року (зі змінами) «Про загальну мобілізацію».
21.02.2024 року представник позивача адвокат Лисак Т.Г. звернулась до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила:
- надати інформацію, чи внесені зміни у військовий квиток (тимчасове посвідчення) ОСОБА_1 , щодо актуальної військово-облікової спеціальності у відповідності до Наказу МОУ №317 від 07.03.2020 року (рядові) або Наказ МОУ №444 від 01.08.23 року (офіцери);
- зазначити причини утримання військового квитка (тимчасового посвідчення) ОСОБА_1 з посиланням на нормативно-правові акти та причини бездіяльності співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо внесення змін/доповнень у військово-облікові документи;
- зазначити ПІБ особи, яка відповідальна за внесення змін до військово-облікових документів ОСОБА_1 .
Листом від 01.03.2024 року №3287 відповідач повідомив, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 від адвоката Лисак Т.Г. надійшов адвокатський запит (вх. № 2965 від 27.02.2024), в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , щодо надання інформації про внесені зміни у військовий квиток (тимчасове посвідчення) ОСОБА_1 . До запиту додано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5013, виданого Радою адвокатів Донецької області 28 березня 2018 року на 1 арк.; копію ордеру на надання правничої (правової допомоги) на 1 арк.; копію згоди на обробку персональних даних від 06 лютого 2024 року на 1 арк. Порядок видачі, зберігання та знищення військових квитків врегульовано Порядком видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 10.04.2017 № 206 (далі - Порядок). Відповідно до статті 1 розділу І Порядку, військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Згідно статті 3 розділу І Порядку, видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться Р(М)ВК за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка. Військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) Р(М)ВК. За приписами пункту 13 Положення про військовий квиток, військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) може передавати військовий квиток іншим фізичним чи юридичним особам лише за умови одержання оформленої у встановленому порядку розписки про отримання відповідними фізичними чи юридичними особами такого квитка. Слід зазначити, що серед доданих до адвокатського запиту документів, відсутній оригінал або засвідчена належним чином копія розписки про отримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 військового квитка (тимчасового посвідчення). Також, для швидшого отримання військово-облікового документа, військовозобов`язаному (резервісту) необхідно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), у робочий час.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною щодо неправомірного утримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , позивач з метою захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Поняття та види, порядок ведення військового обліку, постановка на військовий облік, а також зняття та виключення з нього визначені статтями 33 - 37 Закону № 2232-XII.
У відповідності до частини першої статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно частини третьої статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Так, механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487 (далі - Порядок № 1487, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно пункту 3 Додатку № 2 до Порядку № 1487 (Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;
особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;
мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно п.20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Військово-обліковими документами є:
для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;
для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного;
для резервістів - військовий квиток.
Відповідно до п.21 Порядку №1487 взяття громадян, які прибули з тимчасово окупованих територій України, на персонально-первинний та персональний військовий облік здійснюється після взяття таких осіб на облік внутрішньо переміщених осіб та на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів за місцем фактичного проживання.
Так, згідно пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 2 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.
Відповідно до положень пункту 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
З аналізу вказаних норм слідує, що взяття на військовий облік або виключення з військового обліку військовозобов`язаних може мати місце лише за умови наявності в особи паспорта громадянина України та одного з військово-облікових документів, передбачених п.20 Порядку №1487, а саме: військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.
Порядок виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. №610, пунктом 1 якого передбачено, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (далі- тимчасове посвідчення) є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.
Згідно п.3 Порядку №610 тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: взяті на військовий облік військовозобов`язаних та яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу (до надходження їх особових справ); втратили військові квитки (до їх отримання); не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності; визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду); прибули з місць позбавлення волі.
Відповідно до п.6 Порядку №610 видача і знищення тимчасових посвідчень проводяться у порядку, встановленому для військових квитків, що визначається Міністерством оборони України, Службою безпеки України та Службою зовнішньої розвідки України відповідно.
Суд зауважує, що порядок видачі, зберігання та знищення військових квитків врегульовано Порядком видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 10.04.2017 № 206 (далі - Порядок).
Відповідно до ст.1 розділу І Порядку військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.
Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться Р(М)ВК за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка. Військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) Р(М)ВК. Військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) Р(М)ВК.
Відтак, аналіз вищезазначених норм, зокрема Порядку та Положення про військовий квиток, свідчить про те, що для повернення військового облікового документа, позивач мав подати заяву про повернення військового квитка. При цьому, з огляду на те, що 05.12.2023 року позивач самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою актуалізації облікових даних та внесення відповідних змін, тому саме відповідач і має видати тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , у встановлений законом спосіб.
В межах даної справи надається оцінка діям відповідача щодо неповернення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного №4/1506 позивачу.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, 05 грудня 2023 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про видачу тимчасово посвідчення, в якій просив поставити його на військовий облік та видати військово-обліковий документ встановленого зразка замість довідки №3840 виданої ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.05.2003 року.
14 грудня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_8 на ім`я ОСОБА_1 було підготовлено Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . Прибувши 16.01.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу так і не було видано на руки тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, фактично через його відмову отримати повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову до лав Збройних Сил України.
Суд звертає увагу, що відповідачем до відзиву на позовну заяву було долучено копію Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та заяву від 05.12.2023 року про видачу військового квитка (тимчасового посвідчення), на якій міститься напис «Видано т.п №4/1506 від 14.12.2023 р.», однак без доказів його видачі позивачу.
Суд наголошує, що умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб`єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.
У свою чергу, порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлює одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.
Тобто, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Так, неможливість використовувати тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 є надмірним тягарем для позивача в період дії воєнного стану.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням наведеного, для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповернення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 , вручивши особисто.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи відповідачем не було наведено належними доказами правомірності своїх дій та прийнятих рішень, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл витрат здійснюється у відповідності до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповернення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 повернути тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 , вручивши особисто.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева