Справа № 160/14798/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасувати рішення. зобов`язання вчинити певні дії,-
06 червня 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо винесення рішення від 24 травня 2024 року про відмову у перерахунку моєї пенсії, скасувати це рішення;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок мені пенсії по інвалідності та призначити пенсію по втраті годувальника за статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після смерті ОСОБА_2 з моменту мого звернення 29 січня 2024 року.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.01.2016 року та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року в справі №185/1990/24 було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 та встановлено факт знаходження позивача на утриманні годувальника - ОСОБА_2 .

15 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ( ОСОБА_2 ) відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши підтверджуючий пакет документів разом з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року в справі №185/1990/24.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24 травня 2024 року №31811/03-16 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстави не перебування позивачки у шлюбі з годувальником про що свідчить запис у паспорті заявниці.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24.05.2024 року по пенсійній справі №31811/03-16 «Про відмову у призначенні пенсії», у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/14798/24 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

03 липня 2024 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№52092/24, в якому представник відповідача-1 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду. України в Дніпропетровській області з 26.01.2016 року отримує пенсію за по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 27.01.2001 року. ОСОБА_3 прізвище змінено на " ОСОБА_4 ".

Згідно відмітки в паспорті позивача серії НОМЕР_2 (сторінка № НОМЕР_3 - "Сімейний стан"), зробленого Відділом ДРАЦС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, між позивачем та чоловіком " ОСОБА_2 " розірвано шлюб на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2011 року в справі №2-1349/11.

За позивачем залишено прізвище " ОСОБА_4 ".

Відповідно до свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, станом на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебували у зареєстрованому шлюбі та не були "чоловіком" та "дружиною", не були членами однієї сім`ї.

15 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ( ОСОБА_2 ) відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши підтверджуючий пакет документів разом з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року в справі №185/1990/24.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24 травня 2024 року №31811/03-16 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстави не перебування позивачки у шлюбі з годувальником про що свідчить запис у паспорті заявниці.

З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

10 липня 2024 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№54548/24, в якій представник позивача зазначає що доводи відзиву не свідчать про необґрунтованість адміністративного позову, з огляду на таке.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року у справі №185/1990/24 було повністю задоволено позов та встановлено факт постійного проживання позивача разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 та встановлено факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні годувальника - ОСОБА_2 .

Відповідач у своєму відзиві не звернув уваги на те, що даним рішенням окрім встановлення факту перебування на утриманні у ОСОБА_2 встановлений також факт сумісного проживання за однією адресою у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, за змістом абзацу 1 частини статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Отже, зазначеною нормою закону визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника - пенсіонера, призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, що були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу.

З урахуванням викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

25 липня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№29005/24, в якому представник відповідача-2 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.01.2016 року отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Відповідь на звернення надавалося за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Мін 'юсті 16.03.2021 за №359/35961.

Після надання відмови - відповіді, електронна пенсійна справа, яка була отримана Управлінням для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до статті 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених з у частині другій статті 32 цього Закону, незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються - чоловік (дружина), батько, мати якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку по втраті годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно пункту 2.11 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Відповідно до пункту 2.22 розділу II Порядку для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначеним Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Пунктом 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за №22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу: документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.

Отже, керуючись викладеним, призначити пенсію ОСОБА_1 немає правових підстав, оскільки заявниця не перебувала у шлюбі з годувальником про що свідчить запис у паспорті заявниці.

Рішення суду, додане до заяви, засвідчує лише факт знаходження на утриманні померлого годувальника до дня його смерті.

15 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою №4081 щодо переходу на інший вид пенсії, а саме: у разі втрати годувальника.

Рішенням Управління від 24.05.2024 року №31811/03-16 позивачеві було відмовлено у перерахунку пенсії.

З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 27.01.2001 року.

ОСОБА_3 прізвище змінено на " ОСОБА_4 ".

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.01.2016 року та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася вперше до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Заяву про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.02.2024 року №21 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з підстав відсутності факту спільного проживання з годувальником.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року в справі №185/1990/24 було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою: АДРЕСА_1 та встановлено факт знаходження позивача на утриманні годувальника - ОСОБА_2 .

15 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася вдруге до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ( ОСОБА_2 ) відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши підтверджуючий пакет документів разом з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року в справі №185/1990/24.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24 травня 2024 року №31811/03-16 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстави не перебування позивачки у шлюбі з годувальником, про що свідчить запис у паспорті заявниці.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24.05.2024 року по пенсійній справі №31811/03-16 «Про відмову у призначенні пенсії», оскільки нею доведено право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.01.2016 року та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 36 Закону №1058-ІV (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Отже, зазначеною нормою закону визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника - пенсіонера, призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, що були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-ІV чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №1058-ІV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно з частиною 2 статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Таким чином, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, при цьому необхідною умовою для призначення вказаним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року в справі №185/1990/24 було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 та встановлено факт знаходження позивача на утриманні годувальника - ОСОБА_2 .

За таких обставин ОСОБА_1 , яка на час звернення до відповідача-1 з заявою від 15 травня 2024 року про призначення пенсії у зв`язку втратою годувальника, у розумінні приписів пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-ІV є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника (її чоловіка), а отже має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Висновок відповідача-2, покладений в основу рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області "Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 " №31811/03-16 від 24 жовтня 2024 року, щодо відсутності сімейних зв`язків у позивача з годувальником суд вважає помилковим, оскільки рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2024 року в справі №185/1990/24 вже встановлено факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні годувальника - ОСОБА_2

Інших підстав для відмови позивачеві в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідачем-2 не зазначено, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області "Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 " №31811/03-16 від 24 жовтня 2024 року не містить.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, відмовляючи в призначенні позивачеві пенсії у зв`язку з втратою годувальника, допустило протиправні дії, що призвели до порушення права позивача на отримання пенсії по втраті годувальника, відтак з метою відновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернулася до суду, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області () призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) з 15 травня 2024 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» №29 від 30 травня 2024 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області "Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 " №31811/03-16 від 24 травня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області () призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) з 29 січня 2024 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник