Справа № 380/1382/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 рокусправа № 380/1382/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка), від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) з такими вимогами:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за жовтень 2022 року винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 6 днів при фактичній службі у жовтні 2022 року 17 днів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 11 днів жовтня 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 із 26.07.2022 по 01.10.2022 грошового забезпечення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період із 26.07.2022 по 01.10.2022;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у жовтні 2022 року допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку та одноразової допомоги при звільненні без урахування у складі місячного грошового забезпечення винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення, компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2022 рік та одноразову грошову допомогу при звільненні з урахування у складі місячного грошового забезпечення винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На обгрунтування позовних вимог зазначила, що проходила військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1, від 17.10.2022 року виключена із списків особового складу та усіх видів забезпечення військової частини. Вважає, що їй за період перебування на лікуванні із 26.07.2022 по 01.10.2022 року не нарахували та не виплатили грошове забезпечення. Крім того, позивачка вважає протиправними дії відповідача в частині нарахування та виплати їй лише за 6 днів жовтня 2022 року грошової винагороди, встановленої Постановою № 168 у розмірі 30000 грн. при фактичній службі у цьому місяці 17 днів. Також позивачка вважає, що відповідач порушив її право на отримання належного грошового забезпечення, оскільки при нарахуванні допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку не включив до складу грошового забезпечення як розрахункову величину для вказаних виплат додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою № 168.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 виплата грошового забезпечення за період із 26.07.2022 по 01.10.2022 не належить, оскільки вона за цей період вона не виконувала свої службових обов`язків, до виконання службових обов`язків приступила лише 29.09.2022. Щодо виплати додаткової винагороди за жовтень 2022 року стверджує, що позивачка була звільнена від виконання службових обов`язків у зв`язку із лікуванням дитини, тому відповідно до наказу Адміністрації ДПС України № 392/0/81-22-АГ виплата цієї винагороди їй так само не належить. Щодо включення додаткової винагороди до складу грошового забезпечення зазначив, що така винагорода носить тимчасовий характер (встановлена на період дії воєнного стану) та виплачується при дотриманні певних умов.

Позивач подав відповідь на відзив, де посилається на незастосовність наказу Адміністрації ДПС України № 392/0/81-22-АГ, оскільки такий не зареєстрований у Мін`юсті. Зазначає, що цей наказ містить норми, які зачіпають соціально-економічні, особисті та інші права, свободи та законні інтереси військовослужбовців прикордонного відомства, однак державної реєстрації не пройшли, що вказує на їх не чинність та не застосовність до спірних правовідносин.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, навів аргумент аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву.

Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 проходила військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

ОСОБА_1 07.06.2022 звернулася до керівництва з рапортом від 07.06.2022 2/4/15292-22-Вн. про продовження відпустки по догляду за дитиною з огляду на потребу дитини у домашньому догляді, що підтверджується довідкою 5-ої клінічної поліклініки м. Львова №93 від 07.06.2022 року. Рапорт ОСОБА_1 було задоволено та на підставі наказу від 07.06.2022 року № 273-ос «Про особовий склад» (а.с. 31-33) продовжено строк перебування у відпустці з 07.06.2022 по 26.07.2022 року.

З 25.07.2022 року ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наказом від 27.07.2022 року № 465-ос «Про особовий склад» (а.с. 34).

ОСОБА_1 прибула з лікування у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23.08.2022 року, що підтверджується наказом від 25.08.2022 року № 271-вв «Про особовий склад» (а.с. 35).

З 24.08.2022 по 05.09.2022 позивачка перебувала на лікуванні в цивільному медичному закладі, прибула з лікування у цивільних закладах з 06.09.2022 року, що підтверджується витягами з наказів від 25.08.2022 року № 271-вв «Про особовий склад» (а.с.36), від 06.09.2022 року № 286-вв «Про особовий склад» (а.с. 37).

З 06.09.2022 року штаб-сержант ОСОБА_1 направлена на лікування у ІНФОРМАЦІЯ_2 (наказ від 07.09.2022 року № 287-вв «Про особовий склад», а.с. 38), прибула з лікування у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.09.2022 року (наказ від 28.09.2022 року №313-вв «Про особовий склад», а.с. 39).

ОСОБА_1 приступила до виконання посадових обов`язків за посадою з 29.09.2022 року на підставі рапорту від 29.09.2022 № 2/4/33263-22-Вн. (а.с. 41), що підтверджується витягом з наказу від 29.09.2022 року № 661-ос «Про особовий склад».

З 30.09.2022 по 11.10.2022 штаб-сержант ОСОБА_1 була звільнена від виконання службових обов`язків для догляду за дитиною на підставі довідки про тимчасову непрацездатність № 223 від 30.09.2022 року (а.с. 42), що підтверджується витягом з наказу від 11.10.2022 року № 328-вв «Про особовий склад».

15.10.2022 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 видав наказ від № 698-ос «Про особовий склад», на підставі якого позивачка звільнена з військової служби за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

ОСОБА_1 із 17.10.2022 виключена зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення на підставі наказу від 17.10.2022 року № 699-ос.

Згідно відомостей особистої картки на грошове забезпечення за 2022 рік та довідки про доходи за 2022 рік, ОСОБА_1 за період липень-вересень 2022 року грошове забезпечення не нараховувалося і не виплачувалося (а.с. 16, 17).

Згідно довідки-розрахунку за період із 01.10.2022 по 17.10.2022 ОСОБА_1 була нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30000 грн. за 6 днів жовтня 2022 року у сумі 5806,45 грн. на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.11.2022 року № 758-ос (а.с. 45).

Згідно відомостей особистої картки на грошове забезпечення за 2022 рік та довідки про доходи за 2022 рік відповідач виплатив ОСОБА_1 компенсацію за невикористані 9 календарних днів щорічної основної відпустки в сумі 4685,37 грн; одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 109325,30 грн., грошову допомогу на оздоровлення в сумі 15617,90 грн. (а.с. 16, 17).

1. Щодо позовних вимог про нарахування та виплату грошового забезпечення за період перебування на лікуванні, суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:

Відповідно до Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР (зі змінами та доповненнями) установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: - основна відпустка (стаття 6 цього Закону); - додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); - додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); - інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: - відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); - відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); - відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); - додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); - відпустка при народженні дитини (стаття 19-1 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону).

Відповідно до вимог цього Закону, в разі тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку, з усіх перелічених вище видів відпусток може бути перенесена на інший період або продовжена лише щорічна основна чи додаткова відпустка.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (зі змінами та доповненнями).

Особливості реалізації права військовослужбовців на відпустки, порядок їх адання та відкликання з них врегульовано статтею 10-1 цього Закону, що містить такі норми, застосовні при оцінці спірних правовідносин:

- військовослужбовцям, які захворіли під час щорічної основної або щорічної додаткової відпустки, зазначена відпустка продовжується після одужання на кількість невикористаних днів цієї відпустки (частина 5 статті 10-1).

- військовослужбовцям додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Військовослужбовці, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також у відпустці, якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, залишаються на військовій службі у розпорядженні відповідного військового формування (посадової особи, яка має право на призначення на посади) у порядку, визначеному положеннями про проходження громадянами України військової служби, а після їх закінчення - призначаються на попередні або на інші, не нижчі за попередні, посади. Військовослужбовцям зараховується час перебування у зазначених відпустках до строку вислуги у військовому званні (частина 8 статті 10-1).

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) визначений в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 (далі - Інструкція № 558).

Відповідно до пункту 2 розділу 1 глави 1 Інструкції № 558 грошове забезпечення складається із: - посадового окладу; - окладу за військовим званням; - щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); - одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення складається із: - основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); - щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату (пункт 3 розділу 1 глави 1 Інструкції № 558).

Грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього (пункт 7 розділу 1 глави 1 Інструкції № 558).

Військовослужбовцям, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні, та тим, хто на день вибуття на лікування звільнений від посад, за весь період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою згідно з висновком військово-лікарської комісії, але не більше чотирьох місяців з дня вибуття з органу Держприкордонслужби (крім випадків, коли законодавством передбачені більш тривалі терміни перебування на лікуванні) виплачується грошове забезпечення за останніми штатними посадами, які вони займали. Грошове забезпечення в цьому разі обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовці мали право на день звільнення від посад (звільнення від виконання службових обов`язків). У разі якщо в зазначені періоди у військовослужбовців відбулися зміни розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням та додаткових видів грошового забезпечення або норм грошового забезпечення, грошове забезпечення перераховується з урахуванням нових розмірів за кожним з видів грошового забезпечення з дня, з якого відбулися відповідні зміни (пункт 1 розділу 4 глави 5 Інструкції № 558).

Відповідно до статті 203 розділу VIII Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі - Положення № 1115/2009) військовослужбовці мають право на відпустки. Надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них здійснюється відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статті 223 розділу VIII Положення № 1115/2009 відпустку може бути продовжено в разі затримки на шляху до місця проведення відпустки або неможливості виїзду з місця проведення відпустки внаслідок непередбачених перешкод у сполученні або через хворобу військовослужбовця, який прямує у відпустку або повертається з неї, на фактичний строк затримки, що підтверджується відповідними документами. При цьому, згідно пункту 5 статті 10-1 Закону № 2011 військовослужбовцям, які захворіли під час щорічної основної або щорічної додаткової відпустки, ця відпустка продовжується після одужання на кількість невикористаних днів цієї відпустки.

Надаючи оцінку аргументам сторін в цій частині суд враховує таке:

Відповідач не нараховував та не виплачував ОСОБА_1 грошове забезпечення за липень-вересень 2022 року (а.с. 16, 17), в тому числі за період перебування на лікуванні. Аргументи відповідача щодо невиплати грошового забезпечення за цей період зводяться до того, що ОСОБА_1 приступила до виконання посадових обов`язків 29.09.2022 року, а в період з 26.07.2022 по 28.09.2022 не проходила військової служби та відповідно не виконувала посадових обов`язків, тому були відсутні законні підстави для виплати грошового забезпечення.

До 26.07.2022 (включно) позивачка перебувала в неоплачуваній соціальній відпустці по догляду за дитиною, а отже:

- до цієї дати відповідач не мав підстав нараховувати та виплачувати їй грошове забезпечення;

- цей вид відпустки відповідно до закону не продовжується на час перебування особи на лікуванні (продовжується тільки щорічної основної або щорічної додаткової відпустки).

Суд також враховує, що відповідач не надав доказів того, що ним приймалося рішення про продовження перебування ОСОБА_1 у соціальній відпустці та термін після 26.07.2022.

Починаючи з 25.07.2022 ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у військовому медичному закладі ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про що відповідач видав наказ від 27.07.2022 року № 465-ос «Про особовий склад» (а.с. 34). Отже, після закінчення терміну соціальної відпустки з в період перебування на лікуванні з 27.07.2022 позивачка вважається такою, що повернулася на військову службу, тому аргументи відповідача з цього питання суд відхиляє як помилкові.

Суд враховує, що нормами пункту 1 розділу 4 глави 5 Інструкції №558 чітко визначено, що грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям, які безперервно перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я за весь період такого лікування, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні, та тим, хто на день вибуття на лікування звільнений від посад, але не більше чотирьох місяців з дня вибуття з органу Держприкордонслужби.

Оскільки позивачка за спірний період безперервно перебувала на лікуванні у закладах охорони здоров`я, то відповідач протиправно не здійснював нарахування та виплати їй грошового забезпечення за період лікування. При цьому, здійснювати виплату позивачці слід не за період із 25.07.2022 по 01.10.2022 як зазначає позивача у прохальній частині позову, а із 27.07.2022 (з наступного дня після закінчення відпустки по догляду за дитиною) до 28.09.2022 (останній день перебування на лікуванні, згідно наказу від 28.09.2022 № 313-ВВ). Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

2. Щодо позовних вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. за 11 днів жовтня 2022 року.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (далі - Указ № 64/2022), затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено військовий стан, строк дії якого в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України і який діє дотепер.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції постанови, яка застосовувалася у період з 01.09.2022 по 20.01.2023) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший). Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій Постанови № 168).

Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України» та пункту 2-1 Постанови № 168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, 30.07.2022 Адміністрація Державної прикордонної служби України видала Наказ № 392-АГ.

Відповідно до пункту 1 Наказу № 392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснювати виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Відповідно до пункту 16 Наказу № 392-АГ він набирає чинності та застосовується з 01.08.2022 року.

Пунктом 7 Наказу № 392-АГ визначено, що виплата додаткової винагороди, зазначеної у пункті першому цього наказу, не здійснюється, якщо військовослужбовець:

1) бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки - за весь період участі у таких операціях;

2) проходить службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном або перебуває на навчанні за кордоном (крім тих, які проходять підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової техніки/спеціальної техніки) - за весь період проходження служби, навчання;

3) усунений від виконання службових обов`язків, відсторонений від виконання повноважень або відсторонений від посади, у тому числі у разі відбування покарання на гауптвахті, перебуванні під вартою чи домашньому арешті - за весь період усунення чи відсторонення;

4) перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених пп. 4 п. З цього наказу - поранений у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні...) - за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні;

5) відряджений за межі України - за весь період перебування за кордоном.

30.09.2022 року Адміністрація Державної прикордонної служби України видала наказ № 508/0/81-22-АГ «Про внесення змін до наказу Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ» згідно якого підпункт 4 пункту 7 викладено в такій редакції: « 4) перебуває у відпустці (крім вперше наданої відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцю, звільненому після позбавлення особистої свободи незаконними збройними формуваннями, окупаційною адміністрацією та/або органами влади рф (перебування в полоні) або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених пп. 4 п. 3 цього наказу (поранення у зв`язку із захистом Батьківщини), та лікування у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби або лікування за їх направленням в інших закладах охорони здоров`я) - за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні».

При прийнятті рішення в цій частині суд керується такими мотивами:

Відповідно до витягу з наказу від 11.10.2022 року № 328-вв «Про особовий склад» штаб-сержант ОСОБА_1 вважати такою, що звільнена від виконання службових обов`язків у зв`язку з лікуванням дитини з 30.09.2022 по 11.10.2022 року на підставі довідки про тимчасову непрацездатність № 223 від 30.09.2022 року, виданої комунальним некомерційним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с. 42).

Згідно із відомостями зазначеними у довідці-розрахунку додаткової винагороди за жовтень 2022 року та особистої картки грошового забезпечення за 2022 рік позивачці за жовтень 2022 року нарахована додаткова винагорода (до 30000 грн.) за 6 днів перебування на службі у жовтні 2022 року (12-17 жовтня) в розмірі 5806,45 грн. (а.с. 45, 16).

Позивачка стверджує, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив їй додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. ще за 11 днів жовтня 2022 року, а саме за період, коди вона була звільнена від виконання службових обов`язків у зв`язку із лікуванням дитини.

Надаючи оцінку діям відповідача суд звертає увагу на таке:

Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. На виконання цього пункту Адміністрація Державної прикордонної служби України видала Наказ № 392-АГ від 30.07.2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168», яким визначила порядок та умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям ДПС України.

Так, відповідно до підпункт 4 пункту 7 Наказу № 392-АГ виплата додаткової винагороди не здійснюється, якщо військовослужбовець перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні. Оскільки позивачка, відповідно до наказу № 238-ВВ від 11.10.2022, була звільнена від виконання службових обов`язків у зв`язку із лікуванням дитини у період із 30.09.2022 по 11.10.2022, то враховуючи приписи підпункту 4 пункту 7 Наказу № 392-АГ виплата додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. за цей період їй не належить.

Щодо аргументів позивача про незастосовність Наказу № 392-АГ у зв`язку із відсутністю його державної реєстрації, суд, на підставі частини 5 статті 242 КАС України, керується висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 21.12.2023 року у справі № 200/193/23:

«[…] 28. Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, не врегульовувала цих питань.

29. Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 168, вказано і в пункті 21 цієї постанови, доповненому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793. […]

31. 30 липня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 21 постанови № 168, видала наказ № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», який був уведений в дію з 01 серпня 2022 року. […]

36. З 01 грудня 2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

37. Керуючись частиною третьою статті 117 Конституції України, Указом Президента України від 03.10.1992 № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» і Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що подібні накази центрального органу виконавчої влади підлягають обов`язковій державній реєстрації Міністерством юстиції України, оскільки містять норми, що зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб і встановлюють організаційно-правовий механізм їх реалізації.

38. Виходячи з цього, суди мотивовано зазначили про недотримання Адміністрацією Держприкордонслужби зазначених вимог законодавства при прийнятті наказів від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, які не пройшли державну реєстрацію в Мін`юсті у встановленому порядку.

39. Разом з тим, при вирішенні питання про наслідки порушення зазначених вимог суди не врахували обставин фактичного виконання протягом 2022 року, в тому числі й у спірний період, органами Держприкордонслужби наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, зокрема, в частині визначення бойових дій та заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, а також документування безпосередньої участі військовослужбовців у таких діях і заходах.

40. У спірний період виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01 лютого 2023 року, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин. […]

43. Крім того, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 до правовідносин, що вже відбулися.

44. За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

45. Таким чином, відповідаючи на поставлені перед судом касаційної інстанції питання (пункти 2 і 3 аргументів касаційної скарги), Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

46. Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди. […]».

При вирішенні цього спору суд враховує наведені вище висновки касаційного суду щодо обрання релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин. Як наслідок такого правозастосування суд дійшов висновку про те, що виданий Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання пункту 2-1 Постанови № 168 наказ про порядок та умови виплати додаткової винагороди підлягає застосуванню до спірного періоду.

Отже, враховуючи висновки Верховного Суду та приписи підпункту 4 пункту 7 Наказу № 392-АГ відповідач діяв правомірно, оскільки не мав підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. за спірний період. Суд не вбачає в цьому підході будь-якої несправедливості, оскільки виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на підставі Постанови №168 обумовлена необхідністю стимулювати їх до несення служби в умовах воєнного стану та компенсувати підвищені ризики, з якими стикаються військовослужбовці в цих умовах. Разом з тим, в період догляду за хворою дитиною позивачка звільнена від виконання службових обов`язків та з цієї причини не зазнає підвищеного ризику для життя і здоров`я як військовослужбовець, тому рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України не виплачувати за цей період додаткової винагороди є цілком справедливим. Суд враховує, що позивачка за цей період забезпечується своїм грошовим забезпеченням (заробітною платою), що є цілком достатнім заходом соціального захисту особи, що доглядає хвору дитину.

Отже, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

3. Щодо позовних вимог про перерахунок допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану щорічну відпустку та одноразової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення винагороди, встановленої Постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168.

Як вже зазначалося, порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України) визначений в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 (далі - Інструкція № 558).

Відповідно до пункту 2 розділу 1 глави 1 Інструкції № 558 грошове забезпечення складається із: - посадового окладу; - окладу за військовим званням; - щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); - одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення складається із: - основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); - щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Відповідно до пункту 1 розділу 7 глави 4 Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавством випадках - до шести років, допомога для оздоровлення може надаватися тільки в році вибуття у відпустку та в році, у якому вони стали до виконання обов`язків за посадою після прибуття з цієї відпустки (пункт 4 розділу 7 глави 4 Інструкції № 558).

Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги. Військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, і тим, які на день видання наказу про надання цієї допомоги звільнені з посад, до складу грошового забезпечення, з якого визначається розмір допомоги, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім одноразових та винагород), які отримували військовослужбовці за штатними посадами до зарахування в розпорядження, ураховуючи зміни у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням (пункт 5 розділу 7 глави 4 Інструкції № 558).

Відповідно до пункту 6 розділу 8 глави 5 Інструкції № 558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей. Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Відповідно до пункту 1 розділу 9 глави 5 Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) (пункту 6 розділу 9 глави 5 Інструкції № 558).

Вирішуючи позовні вимоги в цій частині суд звертає увагу на таке:

позивачка стверджує, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 № 168, мала постійний характер, а тому підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з урахуванням якого мав визначатися розмір місячного грошового забезпечення як бази нарахування грошової допомоги на оздоровлення, розмір грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та розмір одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Суд визнає такі аргументи помилковими з огляду на такі мотиви:

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При визначенні місячного грошового забезпечення як бази нарахування передбачених цим Законом соціальних виплат та допомог враховуються лише ті щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди), які мають постійний характер.

Суд дійшов висновку, що передбачена Постановою № 168 додаткова винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, що має постійний характер, оскільки виплачується лише у період дії воєнного стану, у розмірі, що не є сталим та щомісяця визначається пропорційно до днів, в які військовослужбовець ніс службу в певних умовах, залежно від виду та умов виконання завдань, а також не виплачується за низки умов (напр., у місяці, коли військовослужбовець вчинив дисциплінарні та інші проступки тощо). Розмір цієї додаткової винагороди не є сталим та щомісяця визначається наказами командирів (начальників) в залежності від наведених та інших передбачених законодавством умов. Тому передбачена Постановою №168 додаткова винагорода не має постійного характеру для цілей застосування Закону №2011 та визначення розміру місячного грошового забезпечення як бази нарахування спірних соціальних виплат та допомог.

Суд також враховує, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду (постанова від 02.06.2021 у справі № 240/11441/19; № в ЄДРСР 97357218) свого часу дійшов аналогічних висновків щодо правової природи винагороди за участь в антитерористичній операції (не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира), що є аналогом додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав додаткової винагороди на підставі Постанови №168 для складу місячного грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована грошова допомога на оздоровлення, компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки та одноразова грошова допомога при звільненні. Отже, в цій частині позовні вимоги також є безпідставними, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Підсумовуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання цього позову, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат, суд не має підстав розподіляти такі витрати між сторонами.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), що полягала в ухиленні від нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я із 27.07.2022 по 28.09.2022.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) грошове забезпечення за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я із 27.07.2022 по 28.09.2022.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати не розподіляти.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович