Справа № 387/576/24
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/576/24
Номер провадження по справі 2-а/387/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області адміністративну справу за позовом представника позивача адвоката Голубенка Романа Сергійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Полтавчук Анастасії Геннадіївни, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Голубенко Р.С. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якійзазначив, що 17.04.2024 року інспектор поліції №2 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Полтавчук А.Г. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1930616 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Позивач категорично заперечує скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КпАП України України, а саме наголошує, що під час керування транспортним засобом 17.04.2024 він користувався пасками безпеки, як до моменту зупинки так і після зупинки працівниками поліції транспортного засобу він був пристебнутий пасками безпеки, як того вимагають правила дорожнього руху. Вимоги позивача до поліцейського надати докази правопорушення були проігноровані. Тому винесена поліцейським постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Також в судове засідання позивач подав до суду відповідь на відзив, зміст якого відповідає поданому до суду відзиву.

Відповідач ГУНП в Кіровоградській області належним чином повідомлявся про розгляд справи та до суду надійшов відзив згідно з яким, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи та наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому вважають, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Також представник відповідача зазначив, що 17.04.2024 о 10 год.51 хв. в с-ще Добровеличківка пров.Петра Сагайдачного 89, а саме доведено, що позивач керував транспортним засобом та не пристебнутим ременем безпеки чим порушив п.2.3 в. ПДР України сим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КпАП України.

На підставі ч. 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 23.01.2024 відкрито спрощене провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні докази, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив такі обставини справи.

Судом з`ясовано, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1930616 від 17.04.2024 інспектор ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старший лейтенант поліції Полтавчук А.Г. притягнула до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КпАП України та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень. Зі змісту постанови 17.04.2024 о 10 годині 51 хвилини в селищі Добровеличківка провулок Петра Сагайдачного,89, водій керував автомобілем ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 та не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР України.

Частиною 1 статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч.5 ст. 121 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, з аналізу положень ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КпАП України, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду не надано, а оглянутий судом диск , який долучений до постанови не доводить факту . Лише зазначено, що проводилася відеофіксація.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КпАП України), які у відповідності до статті 252 КпАП України повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

В постанові серії ЕНА №1930616 від 17.04.2024 зазначено, що до постанови додаються: проводилась відеофіксації на нагрудну бодікамеру nc202730. Суд оглянув відео та з`ясував, що під час зупинки ОСОБА_1 був пристебнутим ременем безпеки та повідомляв про це працівників поліції. Доводи поліцейських на відео про те, що ОСОБА_1 видно як під час зупинки він пристебнувся ременем безпеки, оглянутим судом відео не підтверджується.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування.

Виходячи зі змісту пункту 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з статтею 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Лише фіксація саме вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

Матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а наявне відео не доводить правопорушення. Також на відео ОСОБА_1 заперечував щодо керування автомобілем без ременя безпеки.

Суд зазначає, що саме по собі описання в постанові адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Дослідивши та оцінивши здобуті докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, а постанову серії ЕНА № 1930616 від 17.04.2024, необхідно скасувати та провадження в адміністративній справі закрити, так як суду не доведено складу та події вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Водночас вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції (зокрема справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КпАП України).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене частиною 5 статті 121 КпАП України, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Цей висновок повністю узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17.

Суд звертає увагу на те, що позивачем визначено двоє відповідачів поліцейський СРПП ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старший сержант поліції Алєксєєнко Олександр Іванович та Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області.

З огляду на приписи статей 2, 4 КАС України та статті 222 КпАП України, а також на правовий висновок Верховним Судом від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, суд доходить переконання, що поліцейський ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області інспектор поліції Полтавчук анастасія Геннадіївна є неналежним відповідачем у цій справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову до цього відповідача.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засiданнi докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, а постанову серії ЕНА №1930616 від 17.04.2024 відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати із закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, ст.ст. 121, 245, 247, 251, 268, 279, 280, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Голубенка Романа Сергійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Полтавчук Анастасії Геннадіївни, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КпАП України у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1930616 від 17.04.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КпАП України - закрити.

В задоволенні позову в частині позовних вимог до інспектора ВП №2 Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області Полтавчук Ананстасії Геннадіївни, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Полтавчук Анастасія Геннадіївна (27000, смт Добровеличківка Кіровоградської області вулиця Центральна, 115);

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (25000, місто Кропивницький, вулиця Віктора Чміленка, 41, Код ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.