Справа № 160/20650/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С
за участі секретаря судового засіданняКамінської С.В.
представника відповідача ОСОБА_1
31.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просив суд:
Також, 31.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО про забезпечення позову, в якій заявник з урахуванням уточненої заяви просив:
05.08.2024 року судом отримано клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому відповідач просить:
У судове засіданні 07.08.2024 року представник позивача не прибув. Педставник відповідача з`явилася в судове засідання та підтримала свою правову позицію і надала суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у клопотанні.
У судовому засіданні 07.08.2024 року заяву розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину ухвали.
Розглянувши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
Відповідно до частин 5, 8 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 157 КАС України.
Відповідно до частин 1, 3 вказаної норми встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Згідно із ч. 5 ст. 157 КАС України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Із аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову, слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.
Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.
Натомість скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. У цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону, зокрема, були відсутні підстави для забезпечення позову.
Суд зауважує, що КАС України не наводить підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на наведені норми в сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують відсутність тих підстав для забезпечення позову, які визначені у ст. 150 КАС України.
Зокрема, підставою для скасування вижитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.
Отже на вмотивоване клопотання учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачав надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному розпорядженню, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Судом встановлено наявність очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту у разі задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову.
Наведене вище, на думку суду, свідчило про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що було самостійною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Виходячи з аналізу поданого представником контролюючого органу клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд зауважує, що матеріали такого клопотання не містять жодного належного доказу, який свідчить про те, що відпали ті обставини, які були підставою для прийняття судом ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, так як ті обставини, про які посилається заявник існували на момент постановлення такої ухвали.
Застосовані заходи покликані забезпечити ефективність судочинства та гарантувати незмінність правовідносин, які існували до прийняття оскаржуваних рішень, враховуючи можливість протиправності таких рішень та порушення ними прав та інтересів платника податків - позивача.
В контексті вказаного, суд зазначає, що наведені заявником аргументи не стосуються питання усунення підстав, за яких заходи забезпечення позову були застосовані, а зазначені обставини існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, отже зазначене фактично свідчить про незгоду Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою суду від 01.08.2024.
Необхідно звернути увагу, що суд, який постановив ухвалу про забезпечення позову, не може скасувати власну ухвалу про забезпечення позову з тих підстав, що заходи забезпечення позову були застосовані безпідставно або з порушенням норм процесуального та матеріального закону, оскільки такими повноваженнями наділений лише суд апеляційної інстанції.
Суд також зазначає, що практика Верховного Суду, на яку посилається відповідач в судовому засіданні відповідачем не конкретизована, не вказано номер справи, провадження, дати постанови.
Тобто, Верховний Суд погодився з обраним позивачем шляхом для забезпечення позову в частині зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії.
Крім того, суд вважає безпідставними посилання податкового органу, як на підставу для скасування ухвали про забезпечення позову, саме на подання ним апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову та подання ним заяви про роз`яснення судового рішення щодо порядку виконання ухвали про забезпечення позову.
Так, подання апеляційної скарги є правом податкового органу, як і подання заяви про розясненння судового рішення.
Проте, такі діє не можуть перешкоджати та зупиняти інститут забезпечення адміністративного позову, метою якого є негайне виконання судового рішення.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області клопотання про скасування заходів забезпечення позову та відсутність законних підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 157, 248, 256, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 08.08.2024 року.

Суддя О.С. Луніна