Справа № 200/5349/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

09 серпня 2024 року Справа №200/5349/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року (включно) в сумі 4 784 832,46 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року (включно) в сумі 4 784 832,46 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з матеріалами даної позовної заяви суд дійшов висновку, що вона подана без додержання вимог, передбачених ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674).

В силу приписів абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 3674, позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору, а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закону № 3674 встановлені пільги щодо його сплати.

Частиною 1 статтею 4 Закону № 3674 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3 028,00 гривень.

Отже, судовий збір за подання суб`єктом владних повноважень або юридичною особою адміністративного позову майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 3 028,00 грн і не більше 30 280,00 грн.

Зазначеними позовними вимогами позивача є стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року (включно) в сумі 4 784 832,46 грн., що за своєю сутністю є майновими.

Відповідно до розрахунків судового збору виходячи з суми заявленої позивачем у його позовних вимогах 1,5 % ціни позову складають 71 772,49 грн. (4 784 832,46 грн. :100 х 1,5).

Враховуючи вищезазначене, позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до заявлених позовних вимог у розмірі 30 280,00 грн. за платіжними реквізитами, які містяться на сайті Донецького окружного адміністративного суду.

Позивачем у тексті позовної заяви вказано, що згідно статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Управління просить суд звільнити його від сплати судового збору при поданні даного адміністративного позову у зв`язку з відсутністю фінансування видатків.

Суд, з приводу вищенаведеного клопотання представника позивача, зазначеного ним у його позовній заяві, зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення. Будь-яких змін щодо порядку сплати судового збору суб`єктом владних повноважень у зв`язку із введенням воєнного стану в України до Закону України «Про судовий збір» та/або Кодексу адміністративного судочинства України не внесено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі N 0940/2276/18 зазначено, що у нормах частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема, до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у межах справи N 0940/2276/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичним особам. Натомість, положення Закону України «Про судовий збір», як і приписи Кодексу адміністративного судочинства України оперують поняттями юридична особа і суб`єкт владних повноважень, які не є тотожними.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, у розумінні процесуального закону статус суб`єкта владних повноважень не можна ототожнювати із статусом юридичної особи, позаяк обов`язкової вимоги щодо наявності у суб`єкта владних повноважень статусу юридичної особи законодавцем не вимагається.

Крім іншого, суд звертає увагу, що, на відміну від юридичної особи, яка у разі вирішення справи на її користь має право на присудження на її користь усіх судових витрат, у тому числі пов`язаних із сплатою судового збору (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України), суб`єкт владних повноважень у випадку задоволення його позовних вимог має право лише на стягнення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, відмінність правового статусу юридичної особи і суб`єкта владних повноважень в адміністративному процесі свідчить, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду позиція щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичним особам не може за аналогією поширюватися на суб`єктів владних повноважень безвідносно до наявності у них статусу юридичної особи.

Відтак суд доходить висновку, що положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не передбачено можливість відстрочення сплати судового збору суб`єкту владних повноважень.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.81 N R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Суд звертає увагу, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

З урахуванням наведеного, заява Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про звільнення від сплати або зменшення розміру, відстрочення та розстрочення судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір та надати суду документ про його сплату у встановлених порядку і розмірі.

Суд зауважує, що згідно з ч. 1, п.п. 4, 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п.6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Як зазначає представник позивача у своїй позовній заяві: - «Відповідно до п.п. 6.5, 6.7 Інструкції №21-1 ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» надсилались розрахунки про сплату сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій».

При цьому судом було встановлено, що в матеріалах позовної заяви відсутні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і докази їх направлення відповідачу, тобто доказів, що підтверджували б обставини, на яких ґрунтуються заявлені позивачем вимоги про стягнення боргу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати на адресу суду: розрахунки щомісячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам відповідно до списку №2 за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року, сформованих ГУ ПФУ в Донецькій області по ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» та надісланих на його адресу; докази надсилання вищезазначених розрахунків на адресу відповідача (квитанції, супровідні листи тощо); довідки про виплату пенсій за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року, сформованих по пенсіонерах отримуючих пільгову пенсію за списком №2; список пенсіонерів яким була призначена пенсія за Списком №2 та яким доставлялась та виплачувалась пенсія; рішення про призначення пенсій особам зазначеним у цьому списку; відомості з форми РС право та копії трудових книжок щодо роботи зазначених осіб у зазначеному списку на по ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» .

В зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що позивачем не дотримані вимоги ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України у разі не усунення у визначений судом строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху позовна заява буде повернута заявникові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №2, за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року (включно) в сумі 4 784 832,46 грн. залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду: доказів сплати судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 30 280,00 грн.; розрахунки щомісячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам відповідно до списку №2 за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року, сформованих ГУ ПФУ в Донецькій області по ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» та надісланих на його адресу; докази надсилання вищезазначених розрахунків на адресу відповідача (квитанції, супровідні листи тощо); довідки про виплату пенсій за період з 01.06.2021 по 30.06.2024 року, сформованих по пенсіонерах отримуючих пільгову пенсію за списком №2; список пенсіонерів яким була призначена пенсія за Списком №2 та яким доставлялась та виплачувалась пенсія; рішення про призначення пенсій особам зазначеним у цьому списку; відомості з форми РС право та копії трудових книжок щодо роботи зазначених осіб у зазначеному списку на по ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» .

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.О. Голошивець