Справа № 240/26367/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/26367/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому він просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 02.04.2023, зарахувавши до трудового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.2014 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити і виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 02.04.2023, зарахувавши до трудового стажу за Списком №2 періоди роботи з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.2014 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь понесені ним судові витрати.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що у нього наявний трудовий стаж 26 років 07 місяці 25 днів, з яких спеціальний стаж становить 14 років 03 місяці 14 днів (з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.204 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначив, що після реєстрації заяви ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача. За результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 26.06.2023 №82 про відмову у призначенні пенсії.

Також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано клопотання про залучення співвідповідачем у справі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії приймалося саме цим управлінням.

Ухвалою суду від 22.12.2023 залучено до участі у справі № 240/26367/23 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області та встановлено строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не подало відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 26.06.2023 № 82 про відмову у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу, визначеного відповідно до норм ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди його роботи в колгоспі за трудовою книжкою з 01.12.1992 по 28.02.1994, оскільки відсутні відомості про фактично відпрацьовану кількість трудоднів та встановлений мінімум трудової участі у колгоспі. Вказано, що для зарахування періоду роботи в колгоспі необхідно надати довідку про фактично відпрацьовану кількість трудоднів та встановлений мінімум трудової участі у колгоспі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача листом від 06.07.2023 №0600-0206-8/70809 про те, що враховуючи принцип екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області розглянуті надані позивачем документи та винесено рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

Враховуючи те, що позивач не оскаржує дії відповідачів щодо незарахування до його страхового стажу періоду роботи в колгоспі за трудовою книжкою з 01.12.1992 по 28.02.1994, суд не надає правової оцінки обставинам незарахування пенсійним органом цього періоду.

Згодом представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 07.08.2023 №3803-08/2023 про надання інформації, які періоди пільгового трудового стажу ОСОБА_1 не були зараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області при розгляді його заяви від 19.06.2023, та чому періоди пільгового трудового стажу ОСОБА_1 не були зараховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області для призначення пенсії за Списком №2.

На адвокатський запит позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало відповідь від 14.08.2023 про те, що заявником не надано документів, які передбачені законодавством, а тому підстав для зарахування періодів роботи до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не виявлено.

Вважаючи протиправною відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та незарахування наявного у нього трудового стажу до пільгового стажу за Списком № 2, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Верховною Радою України 03.10.2017 було ухвалено Закон № 2148-VІІІ, що доповнив Закон №1058-ІV розділом ХІV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

"На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість, згідно з пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ загальний стаж роботи для набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, чоловікам з 25 років до 30 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХП зі змінами, внесеними Законом № 213-VІІІ (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788- XII в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 вказала, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, то вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України").

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, відхиляючи доводи скаржника, зазначила про те, що відповідно до статті 5 Закону № 1058-ІV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини.

Крім того, Закон № 1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон № 1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 також вказала на те, що не погоджується з посиланням скаржника на абзац 2 пункту 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV, відповідно до якого положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом №2148-VIII мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку скаржника, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону №1788-ХІІ відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.

При цьому, в постанові від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що зміни до Закону № 1058-ІV (зокрема щодо доповнення його статтею 114) внесено Законом №2148-VІІІ від 03.10.2017, тобто раніше ухвалення Конституційним Судом України Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020. Тому відсутні підстави стверджувати про повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України раніше визнав неконституційним. При цьому рішення КСУ про визнання неконституційними та втрату чинності положеннями одного закону не тягне втрату чинності положеннями іншого закону, який не був предметом конституційного контролю.

Відтак, висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20, мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України .

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи.

Списки № 1 та № 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991, якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

З трудової книжки вбачається, що позивач працював, зокрема:

- з 10.09.2003 по 08.12.2004 газоелектрозварювальником у Бердичівській центральній міській лікарні;

- з 24.11.2005 по 13.12.2005 газоелектрозварювальником у ВАТ "Бердичівське АТП-11856";

- з 13.12.2005 по 10.01.2006 газоелектрозварником у ДП "ВД ЗАТ фірми "Сантехмонтаж-1";

- з 12.01.2006 по 27.07.2006 електрозварником у ТОВ "ПІК-СК";

- з 22.06.2006 по 17.07.2008 електрозварником у ТОВ "Сантехсервіс";

- з 14.07.2009 по 18.03.2010 електрозварником у ТОВ "Трансбуд-Компані";

- з 02.04.2012 по 19.10.2012 електрозварником у ТОВ "Сантехсервіс";

- з 30.01.2014 по 26.11.2014 електрогазозварником 5 розряду аварійно-відновлювальної служби;

- з 02.02.2015 по 27.04.2018 електрогазозварником 5 розряду аварійно-відновлювальної дільниці з ремонту теплових мереж "центр";

- з 28.04.2018 електрогазозварником 5 розряду ПАТ "КАТВЕНЕРГО".

Вказані професії передбачені Списками № 2:

- Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах".

Згідно розділу XXXII "Загальні професії" Списку № 2 до професій, які надають право особи на отримання пільгової пенсії, відносяться професії газозварників і їх підручних та електрозварників і їх підручних;

- Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку №2 передбачено професію газоелектрозварника, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.

Розділом XXXIIІ "Загальні професії" Списку №2 передбачено професію газоелектрозварника, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Відповідно до розділу XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства) передбачено професію газоелектрозварника, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, професія електрозварника, газоелектрозварника передбачена Списками № 2 як така, зайнятість на якій під час виконання трудових обов`язків дає право особі на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) позивач з серпня 2014 року по травень 2023 року працював за професією, що обліковується за кодом спеціального стажу ЗПЗ013Б1, відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 (далі - Порядок № 454), під кодом ЗПЗ013Б1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12,6 років на зазначених роботах.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача загальний страховий стаж позивача складає 26 років 07 місяці 25 днів, з яких спеціальний стаж становить 14 років 03 місяці 14 днів (з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.2014 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023).

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону № 1788-ХІІ, пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 100 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах; пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Як вже було зазначено, відповідно до абзацу 1 пункту "б" статті 13 Закон № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (надалі - Порядок № 442).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Поруч з цим, відповідно до пункту 4.2 Порядку № 343 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п. 4.5 Порядку № 383).

Поруч з цим, при вирішенні питання щодо обов`язкової атестації робочих місць, робота на яких надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, необхідно виходити з того, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Підсумовуючи наведене, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право позивача на зарахування до страхового стажу за Списком № 2 періоду його роботи з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.2014 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023.

Відтак, записи трудової книжки позивача підтверджують право працівника на врахування відповідного пільгового стажу роботи для призначення пенсії за Списком № 2.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо дати, з якої позивач набув права на призначення пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи дату звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії - 19.06.2023, та дату народження позивача - 01.04.1968, то пенсія за віком підлягає призначенню саме з 02.04.2023.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

З метою обрання належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області як територіальний орган Пенсійного фонду України, на території якого зареєстроване місце проживання позивача, зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.2014 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.04.2023.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У силу приписів ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає пропорційному відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир,10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Варшавська, 3Б, смт. Макарів, Київська область, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 02.04.2023, через незарахування до трудового стажу за Списком №2 періодів роботи ОСОБА_1 з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.2014 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до трудового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періоди його роботи з 10.09.2003 по 08.12.2004, з 24.11.2005 по 13.12.2005, з 13.12.2005 по 10.01.2006, з 12.01.2006 по 27.07.2006, з 22.06.2006 по 17.07.2008, з 14.07.2009 по 18.03.2010, з 02.04.2012 по 19.10.2012, з 30.01.2014 по 26.11.2014, з 02.02.2015 по 27.04.2018, з 28.04.2018 по 30.05.2023 та призначити і виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 02.04.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 429,44 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 429,44 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко