Справа № 280/301/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 280/301/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 в адміністративній справі №280/301/24,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України в особі командувача Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 в адміністративній справі №280/301/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України в особі командувача Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, позивачем подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, подана представником позивача заява про поновлення строків не містить зазначення поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, тому відсутні підстави для задоволення такої заяви та наявність підстав для повернення позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується у повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача на обґрунтування апеляційної скарги зазначає, про те що поважними підставами для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом є ті обставини, що позивач з 10.12.2023 по 19.12.2023 виконував обов`язки військової служби (участь у бойових діях) та з 20.12.2023 по 22.01.2024 перебував у лікарні.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивач є діючим військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , предметом позову у цій справі є лист рішення Головного управління Національної гвардії України від 09.11.2023р.

Згідно із ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з нормами частини 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Отже, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

У свою чергу, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постановах від 26.06.2018 у справі №473/653/17, від 18.01.2019 року в справі № 576/1434/17, при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, предметом розгляду справи № 280/301/24 є лист рішення від 09.11.2023р. Головного управління Національної гвардії України.

Із зазначеного колегією суддів встановлено, що оскаржуваний лист рішення було винесено управлінням - 09.11.2023р., кінцевий строк звернення до суду - 10.12.2023 р., однак адміністративний позов направлено до Запорізького окружного адміністративного суду - 08.01.2024, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду визначеного частиною 5 статті 122 КАС України.

Позивач в обґрунтування пропуску строку звернення до суду посилається на ті обставини, що він є діючим військовослужбовцем, з 10.12.2023 по 19.12.2023 виконував обов`язки військової служби (участь у бойових діях) та з 20.12.2023 по 22.12.2023 перебував у лікарні, що підтверджується Випискою з медичної карти хворого №15477. (ар.с.44)

При цьому позивач зазначає, що можливість надання доказів на підтвердження його участі у бойових діях в період з 10.12.2023 по 19.12.2023 року у нього з`явилась лише 22.02.2024 року у вигляді листа-відповіді ВЧ 3033 № 3/33/10/1-1254 від 21.02.24 року.

У відповідності до приписів частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною четвертої статті 308 КАС України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на те, що лист-відповідь ВЧ 3033 № 3/33/10/1-1254 від 21.02.24 року була отримана позивачем після ухвалення рішення судом першої інстанції у даній справі, проте, з об`єктивних причин не могла бути надана до Запорізького окружного адміністративного суду, колегія суддів не вбачає підстав для не взяття її до уваги при апеляційному перегляді справи.

Оскільки вказані вище письмові докази, на яких ґрунтуються заява про поновлення строку знайшли своє підтвердження, враховуючи тривалість строку, який пропущено, то на думку колегії суддів строк звернення з позовом до суду є незначним та таким що пропущений позивачем з поважних причин, які не залежали від його волі.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 в адміністративній справі №280/301/24, - задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 в адміністративній справі №280/301/24 - скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко