Справа № 240/2904/22
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/2904/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) із позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення ОСОБА_1 стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання з 36 років 13 днів до 15 років 05 місяців 04 днів та невизнання того, що стаж роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 36 років 13 днів та складається із стажу судді Володарсько-Волинського районного суду - 15 років 05 місяців 04 дні, стажу роботи на посадах слідчого, начальника слідчого відділення Володарського РВ УМВС в Житомирській області - 18 років 06 місяців 27 днів та строкової військової служби - 2 роки 13 днів, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 82% від суддівської винагороди судді працюючого на відповідній посаді, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року із змінами;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, роботу на посадах слідчого, начальника слідчого відділення Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області, за період з 01 жовтня 1982 року по 27 квітня 2001 року, що становить 18 років 6 місяців 27 днів, строкову військову службу з 10 листопада 1977 року по 22 листопада 1979 року, що становить 2 роки 13 днів та відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VI від 02.06.2016 року із змінами, здійснювати ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із стажу судді, що становить повних 36 років в розмірі 82% , суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка вказана в довідках Територіального управління державної судової адміністрації України в та застосовувати розмір 82% при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як незмінний;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №96 від 20.08.2021 року та викладеного у листі за №40154-39219/К-02/8-0600/21 від 09.11.2021 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2021 в розмірі 50% суддівської визначеної у довідні Територіального управління Державної адміністрації України в Житомирській області від 01.02.2021 №367/21-вих.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 82%, суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 26.02.2020 №574/20-вих із суми 107202,00 грн. починаючи з 19.02.2020 по 31.12.2020 та довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області №367/21 від 01.02.2021 із суми 113508,00 грн., починаючи з 01.01.2021, без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є суддею у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Вказаний розмір грошового утримання був встановлений рішенням Ємільчинського районного суду від 27 вересня 2017 року у справі №276/423/17, так як відповідач відмовлявся зараховувати в мій стаж роботи в Володарсько-Волинському районному судді, який становить 15 років 5 місяців, стаж слідчого та строкову військову службу. На підставі Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Житомирській області була видана довідка від 26 лютого 2020 року №574/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 1 січня 2020 року суддівська винагорода, яка враховується для призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 107202,00 грн. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року по справі за №240/13528/20 було визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом від 17 березня 2020 року, у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА №574/20 від 26 лютого 2020 року та зобов`язано відповідача здійснити вказаний перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області № 574/20 від 26 лютого 2020 року, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

У січні 2021 року з грошового утримання, позивач встановив, що йому нарахована та виплачена сума, яка дорівнює лише 50% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка зазначена у довідці ТУ ДСА України в Житомирській області № 574/20 від 26 лютого 2020 року, замість 90% суддівської винагороди, яку отримував до цього, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/5540/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 3 19.02.2020 призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розрахунку 78% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді згідно довідки ТУ ДСА в Житомирській області від 26.02.2020 N? 574/20-вих та виплатити різницю між донарахованим з 19.02.2020 розміром щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченим. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області №367/01-вих від 01.02.2021, починаючи з 01 січня 2021 року, з урахуванням фактично проведених виплат. Після набрання законної сили рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/5540/21, відповідач став нараховувати йому щомісячне довічне грошове утримання від суддівської винагороди, яка вказана в довідці Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області №367/21-вих, від 01.02.2021 із суми 113508,00 грн., але не в розмірі 78% суддівської винагороди, а в розмірі 50% суддівської винагороди. Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зауважив, що у постанові від 27.09.2021 у справі №580/585/21 Верховний Суд дійшов висновку, що порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди працюючого судді (90%) відповідно до Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №2453-VI), відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання судді, встановленого чинним Законом України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII), на підставі якого судді у відставці проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Така відмінність полягає в тому, що Законом №2453-VI розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках (80% і більше), виходячи із суддівської винагороди працюючого судні, зокрема з окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, на відміну від положень Закону №1402-VI, який передбачає сутнісно інші базові показники суддівської винагороди, виходячи з окладу працюючого судді; в даному випадку судді першої інстанції, - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (стаття 135 Закону №1402-VIII), а також інший розмір довічного утримання судді у відставці 50% і більше від суддівської винагороди (частина третя статті 142 Закону №1402-VIII). Оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного довічного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом №1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом №2453-VI.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач із 2016 року є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону №1402-VIII.

З матеріалів пенсійної справи позивача встановлено та відповідачем визнається, що станом на січень 2020 року стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить становить 34 роки 0 місяців 01 день. Розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача становив 90% суддівської винагороди.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 та на підставі частини 4 статті 142 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці внаслідок зміни розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Для здійснення перерахунку позивач надав довідку ТУ ДСА України в Житомирській області від 26 лютого 2020 року №574/20-вих про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 1 січня 2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 107202,00 грн.

За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 17 березня 2020 року №0600-0322-8/7564 повідомило позивача про те, що підстав для застосування розміру суддівської винагороди до 18 лютого 2020 року при перерахунку за нормами, які діють з 18 лютого 2020 року, з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, немає.

Не погоджуючись із такими діями та відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі №240/13528/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області №574/20 від 26 лютого 2020 року, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

При цьому, у рішенні суду від 02.11.2020 у справі №240/13528/20 вказано, що спору щодо відсоткового розміру суддівської винагороди для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача до суду у цій справі не існувало. Відповідач ще не приймав рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, а тому позовна вимога в цій частині є передчасною. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Листом №2990-1605/К-02/8-0600/21 від 02.03.2021 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що на виконання судового рішення у адміністративній справі №240/13528/20, Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та застосовано величину суддівської винагороди 50%.

Звертаючись до суду з новим позовом, ОСОБА_1 зазначив, що при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області №574/20 від 26 лютого 2020 року, відповідач повинен був застосувати величину 90% суддівської винагороди.

Окрім того, в матеріалах пенсійної справи позивача міститься заява від 04.02.2021 про перерахунок щомісячного довічного утримання на підставі довідки ТУ ДСА України в Житомирській області від 01 лютого 2021 року №367/01-вих про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (станом на 01.01.2021).

Рішенням від 12.02.2021 №2978/03-16, відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідки ТУ ДСА України в Житомирській області від 01 лютого 2021 року №367/01-вих. У рішенні вказано, що з 18.02.2020 (Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020) порядок визначення довічного грошового утримання судді у відставці регулюється статтею 142 Закону №1402, згідно з якою розмір щомісячного довічного грошового утримання не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатом конкурсу. Підстав для застосування розміру суддівської винагороди до 18.02.2020 при перерахунку пенсії за нормами, що діяли до 18.02.2020, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, немає.

Листом №0600-0305-8/14760 від 22.02.2021 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення.

Вважаючи такі дій відповідача протиправними, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі №240/5540/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 26.02.2020 №574/20-вих, виходячи із розрахунку 78% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 19.02.2020 призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розрахунку 78% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді згідно Житомирській області від 26.02.2020 №574/20-вих та виплатити різницю між донарахованим з 19.02.2020 розміром щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченим.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.02.2021 №2978/03-16 «Про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області №367/01-вих від 01.02.2021, починаючи з 01 січня 2021 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Після набрання законної сили рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/5540/21, відповідач став нараховувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання від суддівської винагороди, яка вказана в довідці Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області №367/21-вих, від 01.02.2021 із суми 113508,00 грн., але не в розмірі 78% суддівської винагороди, а в розмірі 50% суддівської винагороди.

7 жовтня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із листом в якому просив виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/5540/21 від 13.07.2021, здійснити перерахунок та виплату мого щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Житомирській області від 26.02. 2020 №574/20-вих, починаючи з 19.02.2020, та довідки ТУ ДСА №367/21-вих від 01.02.2021, починаючи з 01 січня 2021 року, з урахуванням фактично проведених виплат виходячи із розрахунку 78 % від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

У вказаному зверненні позивач також просив зарахувати до його стажу судді, що становить 15 років 05 місяців 04 дні: роботу на посадах слідчого, начальника слідчого відділення Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області за період із 01.10.1982 по 27.04.2001, що становить 18 років 6 місяців 27 днів, строкову військову службу з 10.11.1977 по 22.11.1979, що становить 2 роки 13 днів, здійснити перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання виходячи із стажу судді - 36 років 13 днів щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснити перерахунок та виплату в розмірі 82% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, яка вказана в довідках Територіального управляння державної судової адміністрації України в Житомирській області від 26.02.2020 №574/20-вих, та №367/21-вих від 01.02.2021, починаючи з 19.02.2020 та в подальшому здійснювати перерахунки із вищевказаних стажу роботи та відсотків.

05.12.2021 позивач отримав відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №40154-39219/К-02/8-0600/21 від 09.11.2021 із якої слідує, що відповідно до ст. 142 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, що чинним законодавством передбачено збільшення грошового утримання саме за роботу на посаді судді. Із вказаного листа також слідує, що позивач здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання по довідці ТУ ДСА №574/20 від 26.02.2020 у розмірі 78% суддівської винагороди за період з 19.02.2020 по 31.08.2021 і що заборгованість, що утворилась в наслідок перерахунку становить 336775,20 грн., але виплата наявного боргу не проведена через відсутність коштів та відповідного фінансування з Державного бюджету України. В листі також вказано, що судом зобов`язано здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Житомирській області від 18.02.2021 №367/21-вих, з 01.01.2021 з урахуванням фактично проведених виплат, але вищевказаним рішенням суду зобов`язань щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з 01.01.2021 із розрахунку 78% від суддівської винагороди не покладалось. 3 01.01.2021 щомісячне довічне грошове утримання судді з розрахунку 50 відсотків суддівської винагороди судді становить 56 754,00 грн. (113508,00 грн.x50%) та виплачується позивачу з вересня 2021 року.

У позовній заяві зазначено, що згідно протоколу призначення пенсії складеного відповідно до рішення ПФУ України в Житомирській області №96 від 20.08.2021 про перерахунок довічного грошового утримання за рішенням суду, загальний стаж позивача становить 39 років 5 місяців 25 днів, в тому числі: судді 34 роки 0 місяців 1 день.

Разом з тим, зазначено, що на звернення позивача відповідач надіслав лист №40154-39219/К-02/8-0600/21 від 09.11.2021, рішення ж про перерахунок довічного грошового утримання, на підставі якого був здійснений перерахунок по довідці ТУ ДСА №367/21 від 01.02.2021, позивачу не надіслано.

Позивач вважає, що відповідач своїм рішенням №96 від 20.08.2021 та відмовою, оформлену листом за №2990-1605/К-02/8-0600/21 від 09.11.2021 року, на свій розсуд, протиправно, нехтуючи вимогами чинного законодавства, правової позиції Верховного Суду та судової практики, перевищив свої повноваження, безпідставно зменшив відсотки його довічного грошового утримання судді у відставці з 82 % на 50% винагороди судді працюючого на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 року, а тому звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон №1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону №1402-VI суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (частина 2 статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Законом України Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування від 16.10.2019 №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI.

Пунктом 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини 6 статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 №10-рп/2013).

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

Таким чином з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020, для всіх суддів у відставці незалежно від проходження кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або конкурсу, визначено однаковий підхід для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру, встановленого Законом №1402-VIII.

Суд звертає увагу, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлений Законом №1402-VIII, визначається з урахуванням трьох складових: 1) стажу роботи на посаді судді; 2) розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; 3) відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому суд вважає, що у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані різні закони при визначенні окремих складових, з яких обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, оскільки зазначене не узгоджується з приписами чинного законодавства, суперечить змісту рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 щодо необхідності встановлення однакового підходу до визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Отже, суд вважає безпідставними твердження позивача про наявність у нього права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з відсоткового розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, встановленого Законом №2453-VI.

Суд вважає, що перерахунок пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді слід здійснювати за нормами чинними на час звернення із відповідною заявою про здійснення такого перерахунку.

Таким чином, при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати відсотковий розмір, встановлений частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується та сторонами визнається, що стаж роботи позивача на посаді судді становить 15 років 05 місяців 04 дні (Розпорядження №1197 від 20.10.2016). Постановою Ємільчинського районного суду від 27.09.2017 у справі №276/423/17 зобов`язано Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 роботу на посадах слідчого, начальника слідчого відділення Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області за період із 01.10.1982 по 27.04.2001, що становить 18 років 6 місяців 28 днів до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 34 роки 0 місяців 01 день (15 років 05 місяців 04 дні + 18 років 6 місяців 28 днів).

Також варто зазначити, що у рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/5540/21 суд зазначив, що відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідач повинен був врахувати стаж роботи позивача на посаді судді з розрахунку 34 років. Тобто, при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, становить 78%, а саме: 50% (20 років роботи на посаді судді) + 14 х 2% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Поміж іншого, суд звертає увагу, що на момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці діяв Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Абзацом 4 пункту 34 Розділ XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII закріплено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, зазначена норма пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.

Абзацом другим частини 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (надалі - Закон № 2862-XII від 15.12.1992, чинного на час роботи позивача на посаді судді) було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічна правова норма міститься в п. 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10 липня 1995 року № 584/95.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у період з 10.11.1977 по 22.11.1979 позивач проходив строкову військову службу, що становить 02 роки 00 місяців 13 днів.

Наведені правові норми дають підстави суду зробити висновок, що періоди проходження позивачем строкової військової служби з 10.11.1977 по 22.11.1979, що складає 02 роки 00 місяців 13 днів, робота позивача на посаді судді, що становить 15 років 05 місяців 04 дні роботу на посадах слідчого, начальника слідчого відділення Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області за період із 01.10.1982 по 27.04.2001, що становить 18 років 6 місяців 28 днів підлягають зарахуванню до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Сукупно цей стаж становить 36 років 00 місяців 13 днів.

З урахуванням приписів статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання позивача має складати 82 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50%+16х2%) за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №96 від 20.08.2021 року та викладеного у листі за №40154-39219/К-02/8-0600/21 від 09.11.2021 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2021 в розмірі 50% суддівської визначеної у довідні Територіального управління Державної адміністрації України в Житомирській області від 01.02.2021 №367/21-вих та перерахунок довічного грошового утримання з 19.02.2020 по 31.12.2020 на підставі довідки від 26.02.2020 №574/20 та з 01.01.2021 на підставі довідки №367/01 від 01.02.2021 та застосування при цьому величини 82% суддівської винагороди, суд зазначає таке.

Пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 у справі №2-р/2020 зазначений пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII був визнаний неконституційним.

У рішенні Конституційний Суд України вказав на те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватись автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України передбачено, що положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Відтак, з 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Крім того, рішення Конституційного Суду України за своїм змістом не передбачають встановлення будь-яких додаткових механізмів або порядків їх виконання, як у тексті рішень, так і шляхом прийняття підзаконних актів іншими суб`єктами влади.

Суд звертає увагу на положення ч. 4 ст. 142 Закону про судоустрій, у якій зазначається, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зі змісту довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26.02.2020 №574/20-вих та від 01.02.2021 №367/21-вих слідує, що довідка від 01.02.2021 містить таку складову, як доплата за вислугу років - 80%, тоді як довідка від 26.02.2020 містить інформацію про доплату за вислугу років в розмірі 70%. Тобто, встановлена зміна розміру складових суддівської винагороди.

З приводу скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №96 від 20.08.2021 року та викладеного у листі за №40154-39219/К-02/8-0600/21 від 09.11.2021, слід зазначити таке.

Зі змісту поданого відповідачем клопотання від 08.08.2024 встановлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/5540/21, 20.08.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено перерахунок пенсії позивача та винесено розпорядження №96.

Розпорядженням про перерахунок пенсії автоматично формується в ІКІС ПФУ: Підсистема "Призначення та виплати пенсій (ППВП)" як результат опрацювання заяви спеціалістом відділу перерахунків пенсій та не слугує рішенням, як окремим видом документа. Таким чином, №96 є особистим номер пенсійної справи позивача, а 20.08.2021 - датою опрацювання заяви, котра згодом ще пройшла стадію візування та була передана на виплату.

Разом з тим, лист №40154-39219/К-02/8-0600/21 від 09.11.2021 не є рішенням відповідача - суб`єкта владних повноважень, а має лише інформаційний характер щодо результатів розгляду заяви позивача.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2021 в розмірі 50% суддівської, визначеної у довідні Територіального управління Державної адміністрації України в Житомирській області від 01.02.2021 №367/21-вих. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 82%, суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 26.02.2020 №574/20-вих. із суми 107202,00 грн. починаючи з 19.02.2020 по 31.12.2020 та довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області №367/21 від 01.02.2021, із суми 113508, 00 грн. починаючи з 01.01.2021, з урахуванням фактично проведених виплат.

Стосовно вимоги про виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром, то суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, адже в даній частині вимог відсутнє порушене право позивача, вимоги позову спрямовані наперед у часі та стосуються виключно майбутніх правовідносин, а матеріали справи не містять беззаперечних та неспростовних доказів існування у суб`єкта владних повноважень незмінного наміру вчиняти порушення закону і прав (інтересів) заявника у майбутньому в частині обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до виплати.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення ОСОБА_1 стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання з 36 років 13 днів до 15 років 05 місяців 04 днів та невизнання того, що стаж роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 36 років 13 днів та складається із стажу судді Володарсько-Волинського районного суду - 15 років 05 місяців 04 дні, стажу роботи на посадах слідчого, начальника слідчого відділення Володарського РВ УМВС в Житомирській області - 18 років 06 місяців 27 днів та строкової військової служби - 2 роки 13 днів, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 82% від суддівської винагороди судді працюючого на відповідній посаді, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року із змінами.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, роботу на посадах слідчого, начальника слідчого відділення Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області, за період з 01 жовтня 1982 року по 27 квітня 2001 року, що становить 18 років 6 місяців 27 днів, строкову військову службу з 10 листопада 1977 року по 22 листопада 1979 року, що становить 2 роки 13 днів та відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VI від 02.06.2016 року із змінами, здійснювати ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із стажу судді, що становить повних 36 років в розмірі 82% , суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка вказана в довідках Територіального управління державної судової адміністрації України в застосовувати розмір 82% при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2021 в розмірі 50% суддівської, згідно довідки Територіального управління Державної адміністрації України в Житомирській області від 01.02.2021 №367/21-вих.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 82%, суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 26.02.2020 №574/20-вих. із суми 107202,00 грн. починаючи з 19.02.2020 по 31.12.2020 та довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області №367/21 від 01.02.2021, із суми 113508, 00 грн. починаючи з 01.01.2021, з урахуванням фактично проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович