Справа № 240/13735/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/13735/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області звернулося до суду через систему "Електронний суд" з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельник С.Л. від 12.07.2024 ВП № 73729744 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі №240/25551/22 управління здійснило розрахунок потреби в коштах для виплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 10.10.2022, у розмірі до 30 000,00 грн на місяць.

16.01.2024 року Позивач на адресу Служби судової охорони, як розпорядника бюджетних коштів другого рівня, направив листа щодо виділення додаткових кошторисних призначень. 17.01.2024 року відповідна інформація була направлена на адресу Відповідача. Позивач зазначає, що невиконання вказаного судового рішення відносно ОСОБА_1 зумовлено виключно відсутністю відповідних бюджетних асигнувань на 2023 рік та недостатністю бюджетних асигнувань на 2024 рік. Вважає, що невиконання рішення суду в частині виплати нарахованої доплати через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, з огляду на що, підстави для винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем відсутні, а тому така постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Ухвалою суду від 24.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), подав відзив на позов, в якому проти позову заперечується. Відповідач зазначає, що у Відділі примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження ВП №73729744 з примусового виконання виконавчого листа по справі №240/25551/22 виданого 25.12.2023 року Житомирським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Позивача як боржника нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 10.10.2022, у розмірі до 30 000,00 грн. на місяць.

Вказане виконавче провадження було відкрито 05.01.2024 року та станом на 12.07.2024 року рішення суду в частині виплати коштів залишалося невиконаним, що на думку Відповідача, правомірно стало підставою для застосування штрафу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі №240/25551/22 зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області з 01.09.2021 нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 10.10.2022, у розмірі до 30000,00грн на місяць.

На виконання рішення суду судом видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до виконання.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 05.01.2023 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по даній справі №240/25551/22 та вказано Позивачу, як боржнику, про необхідність добровільного виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області листом від 17.01.2024 року повідомило Відповідача про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах повноважень і спосіб визначений чинним законодавством.

Як зазначено в листі Позивача від 17.01.2024 року, на виконання судового рішення ОСОБА_1 нараховано додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 10.10.2022 та листом від 29.11.2023 року відповідний розрахунок бюджетних коштів направлено на адресу Служби судової охорони, як до розпорядника бюджетних коштів другого рівня, для виділення чи розподілу таких коштів.

Такі доводи Позивача, як боржника за виконавчим провадженням, підтверджуються копією розрахунку потреби в коштах на виплату ОСОБА_1 щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 10.10.2022, на суму 225 034,56 грн., а загальна потреба таких бюджетних коштів за КЕКВ 2800 становить 268 540,78 грн.

Копія розрахунку та копія листа Позивача від 29.11.2023 року про направлення такого розрахунку на адресу Служби судової охорони долучені до позову та досліджені судом.

Суд враховує, що відповідно до листа Міністерства фінансів України у Державному бюджеті України на 2024 рік Державній судовій адміністрації України, як головному розпоряднику бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони за бюджетною програмою КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя" передбачені бюджетні призначення на загальну суму 10,0 млн. грн.

Суд враховує, що у відповідності до вказаних бюджетних призначень Територіальному управлінню Служби судової охорони у Житомирській області на такі видатки згідно кошторису на 2024 рік виділені кошти в розмірі лише 1000,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються копіями листа Міністерства фінансів України від 08.12.2023 року, повідомленням про відкриття відповідного рахунку від 08.01.2024 року, кошторисом Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області на 2024 рік, довідки про зміну плану асигнувань, які долучені до позову та досліджені судом.

Судом встановлено, що 12.07.2024 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельник С.Л. прийнята оскаржувана постанова ВП № 73729744 про накладення на боржника (Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області) штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи таку постанову державного виконавця протиправною, Позивач звернувся із цим позовом до суду.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав вчинення виконавчих дій, оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, регулюються правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 05.01.2024 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою постановлено боржнику про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанова направлена на адресу боржника. До відділу від боржника надійшов лист, з якого вбачається, що рішення суду залишається не виконаним а борг невиплаченим".

Відповідно до доводів Відповідача, наведених у відзиві на позов, підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугувало невиконання судового рішення в частині виплати заборгованості.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із статтею 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Порядок виконання судових рішень визначений, окрім Закону України "Про виконавче провадження", ще й в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5).

З наведених норм вбачається обов`язок Відповідача встановити наявність чи відсутність поважних причин для невиконання судового рішення у встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження строк і лише після виявлення причин та їх поважності/неповажності приймати рішення щодо накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення.

Окрім того, з аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що відповідальність за невиконання судового рішення настає виключно за умови, що судове рішення не виконано без наявності поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, у цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №640/9234/19.

Судом встановлено, що Позив як Боржник за виконавчим провадженням вжив необхідних заходів для виконання судового рішення, зокрема здійснив відповідні нарахував сум коштів до виплати, звернувся до розпорядників бюджетних коштів вищого рівня щодо виділення чи перерозподілу бюджетних коштів, необхідних для виплати за таким судовим рішенням.

Враховуючи те, що усі необхідні дії для виплати коштів буди здійснені Боржником, суд приходить до висновку про відсутність бездіяльності з боку Боржника та наявність конкретних причин, які не уможливлюють виплату таких коштів стягувачеві.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Наведеного висновку неодноразово доходив Верховний Суд, про що зазначено зокрема в ухвалі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі №811/1469/18 та у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.

Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельник С.Л. від 12.07.2024 ВП № 73729744 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області (вул.Бориса Лятошинського, буд.5, м. Житомир, Житомирська область, 10014, ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (площа Соборна, буд.1, м. Житомир, Житомирська область, 10014. ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельник С.Л. від 12.07.2024 ВП № 73729744 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ф. Нагірняк