Справа № 400/1139/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 р. № 400/1139/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у надані на підставі п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно не прийняв рішення про відстрочку від призову позивача, оскільки відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" він має на це право, в зв`язку з утриманням батька, котрий є особою, що має інвалідність другої групи. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.02.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1139/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відповідності до ст. 262 КАС України.

28.02.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що громадянин ОСОБА_1 , закінчив Київський національний економічний університет, факультет економіки та управління. Військову присягу на вірність народу прийняв 23 серпня 2014 року. ОСОБА_1 17.10.2014 року отримав звання офіцера запасу. З моменту закінчення вищого навчального закладу не встав на військовий облік, та не отримав військовий квиток. З моменту оголошення загальної мобілізації молодший лейтенант запасу, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибував. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов адвокатський запит від представника Позивача ОСОБА_2 щодо надання відстрочки ОСОБА_1 відповідно до пункту 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 08.02.2024 року за вих №1/3/207 на адвокатський запит надано відповідь, де ОСОБА_1 було запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для постановки на військовий облік, проходження військово-лікарської комісії та отримання військового квитка. На підставі оригіналів документів ОСОБА_1 , буде проведено верифікацію, обґрунтовану актуалізацію даних, для внесення їх в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів за всіма військово-обліковими ознаками, відповідно до п.7 ст.5; п.2 ст.9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Також вказав, що на районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не покладені повноваження щодо надання відстрочок від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, а лише її оформлення. Відстрочка оформлюється лише за наявності відповідного рішення (після розгляду заяв та прийняття місцевим органом виконавчої влади рішення про надання такої відстрочки). Довідки про надання військовозобов`язаним відстрочок від призову на військову службу під час загальної мобілізації видаються лише за наявності рішень відповідних комісій місцевих органів виконавчої влади щодо надання такої відстрочки. Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а отже, не підлягають задоволенню.

29.03.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що саме районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

08.04.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що позивачем вбачається, що у нього настали необхідні умови для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Але за відсутністю прийнятого рішення з боку органу виконавчої влади, ІНФОРМАЦІЯ_4 , неможливо виконати оформлення відстрочки від призову під час мобілізації.

15.04.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких вказав, що з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що ОСОБА_1 отримав звання офіцера запасу. З моменту закінчення вищого навчального закладу не встав на військовий облік, та не отримав військовий квиток. У зв`язку із чим, пропонується ОСОБА_3 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постанови на військовий облік, проходження військово-лікарської комісії та отримання військового квитка. На підставі оригіналів документів ОСОБА_1 , буде проведено верифікацію, обґрунтовану актуалізацію даних, для внесення їх в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів за всіма військово-обліковими ознаками, відповідно до п. 7 ст. 5, п. 2 ст. 9 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі наявності у військовозобов`язаного батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю потрібно надати до органу де він перебуваєте на обліку необхідний перелік документів, для підтвердження права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі вимог ст. 23 Закону України Про мобілізаційну діяльність і мобілізацію, а саме: документи що посвідчують особу, військо-облікові документи, що підтверджують право на відстрочку. За таких обставин, належним відповідачем є ІНФОРМАЦІЯ_5 .

07.08.2024 року до канцелярії суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що на час подання заяви позивачем та подання позову на районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не покладені повноваження щодо надання відстрочок від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, а лише її оформлення. Відстрочка оформлюється лише за наявності відповідного рішення (після розгляду заяв та прийняття місцевим органом виконавчої влади рішення про надання такої відстрочки). Довідки про надання військовозобов`язаним відстрочок від призову на військову службу під час загальної мобілізації видаються лише за наявності рішень відповідних комісій місцевих органів виконавчої влади щодо надання такої відстрочки.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05.01.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з наявністю батька, котрий є особою, що має інвалідність другої групи, на підставі п. 10 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Листом №1/3/207 від 08.01.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано відповідь, якою повідомлено, що ОСОБА_1 отримав звання офіцера запасу. З моменту закінчення вищого навчального закладу на встав на військовий облік, та не отримав військовий квиток. У зв`язку із чим, пропонується ОСОБА_3 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постанови на військовий облік, проходження військово-лікарської комісії та отримання військового квитка. На підставі оригіналів документів ОСОБА_1 , буде проведено верифікацію, обґрунтовану актуалізацію даних, для внесення їх в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів за всіма військово-обліковими ознаками, відповідно до п. 7 ст. 5, п. 2 ст. 9 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі наявності у військовозобов`язаного батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю потрібно надати до органу де він перебуваєте на обліку необхідний перелік документів, для підтвердження права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі вимог ст. 23 Закону України Про мобілізаційну діяльність і мобілізацію, а саме: документи що посвідчують особу, військо-облікові документи, що підтверджують право на відстрочку.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо неприйняття рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час проведення мобілізації, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні, в Україні" введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану, введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Воєнний стан в Україні триває й наразі.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487 (далі Порядок №1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 2 Порядку №1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пп. 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже, позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, які на його думку підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 19 Порядку №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.

Таким чином, порушення військовозобов`язаними вимог правил військового обліку має наслідком настання відповідальності згідно із законом.

Тобто, порушення позивачем вимог правил військового обліку може мати наслідком настання відповідальності, однак це не може бути підставою для не розгляду по суті його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації

Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

З урахуванням зазначеного, ІНФОРМАЦІЯ_6 , як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання поштою від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в такому.

Разом з цим, відповідач у відповідь на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів у відповідь направив листа.

Таким чином, у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

В свою чергу, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.01.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі абз.10 ч.1 ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача вiд 05.01.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то суд в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

Отже, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випаду є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача вiд 05 січня 2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач з метою захисту своїх прав звернувся до суду, зокрема, із вимогами про зобов`язання надати відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак, в задоволенні цих вимог слід відмовити як передчасних, оскільки відповідачем не вчинено жодних дій, які б свідчили про розгляд заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо посилання відповідача на п. 4.19 Інструкції з підготовки та проведення мобілізаційного розгортання Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 15.12.2017 №19ДСК, суд зазначає наступне.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на пункт 4.19 Інструкції з підготовки та проведення мобілізаційного розгортання Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 15.12.2017 року №19ДСК, яким визначено, що військовозобов`язаний, який має право на відстрочу від призову на військову службу за мобілізацією надає відповідну заяву до місцевого органу виконавчої влади. Після розгляду такої заяви місцевим органом виконавчої влади територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виконує прийняте ним рішення. У разі прийняття місцевим органом виконавчої влади рішення щодо звільнення військовозобов`язаного від призову на військову службу за мобілізацією в особливих відмітках військового квитка та військово-облікових документах вноситься відповідний запис. Таким чином, порядок надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації визначено пунктом 4.19 Інструкції №19ДСК.

Суд зауважує, оскільки цієї інструкції немає у відкритих джерелах, тому неможливо стверджувати, що вона є обов`язкова для військовозобов`язаних.

Окрім того, відповідачем не зазначено, яким чином норми Інструкції узгоджуються з іншими нормативно-правовими актами, які наділяють повноваженнями орган місіцевого самоврядування (військові адміністрації) приймати рішення про відстрочку. Якщо виходити із колізії постанови КМУ та Наказу Міністерства оборони, то постанова КМУ, як підзаконний нормативний акт має вищу юридичну силу, ніж наказ Міністерства оборони.

Також суд зазначає, що відсутній будь-який орган державної влади, який наділений повноваженнями приймати рішення про надання відстрочки від призову, крім районних ТЦК.

Окрім того, суд звертає увагу, що лист відповідача на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не містить таких роз`яснень чи посилань відносно того, що відповідач не має повноважень щодо прийняття рішення про відстрочку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 968,96 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з тим, суд зауважує, що при поданні позову позивач сплатив 1211,20 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією від 12.07.2024 року № 2551-3094-1257-2921.

Згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позов поданий через систему "Електронний суд".

Враховуючи заявлені позовні вимоги, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження ставки судового збору.

За таких обставин позивач надмірно сплатив 242,24 грн. судового збору.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 вiд 05.01.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.01.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн.

6. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко