Справа № 200/7509/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року справа №200/7509/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Міронової Галини Михайлівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/7509/21 (головуючий І інстанції Бєломєстнов О.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Донецького апеляційного суду щодо виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування згідно ч.3 ст.29 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно у розмірі 531 213,66 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року звернуто до негайного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 200/7509/21 у межах виплати суддівської винагороди за один місяць, яка складає 225 439, 50 грн.

18 червня 2024 року (надіслана 14.06.2024 за поштовим штемпелем) до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача, направлена засобами поштового зв`язку, в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просила:

- визнати протиправними дії Державної судової адміністрації України відносно виконання рішення суду у справі № 200/7509/21, яка полягає у нездійсненні заходів контролю щодо безспірного списання коштів на користь ОСОБА_1 за бюджетною програмою 0501150, дозвіл на яке було надано відповідачем у листах від 21.12.2021 та від на 09.02.2022;

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не здійснення заходів забезпечення коштів і реалізації безспірного списання коштів ОСОБА_1 за бюджетною програмою 0501150 за виконавчим листом, виданим 26.01.2022 на суму 305 774,16 грн;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України вчинити певні дії щодо забезпечення реалізації безспірного списання коштів за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" за виконавчими листами, виданими 23.11.2021 та 26.01.2022 у справі № 200/7509/21 на користь ОСОБА_1 , в повному обсязі у відповідності до рішення суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року заяву представника позивача, подану в порядку ст. 383 КАС України, повернуто заявнику без розгляду на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду, представник позивача звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Обґрунтування апеляційної скарги.

За унормуванням абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України відсутнє формулювання «без розгляду».

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про порушення заявником строку звернення до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України з огляду на альтернативу щодо строків застосування звернення з такою заявою, визначену ч. 4 ст. 383 КАС України. Виконавчі листи по справі видані 23.11.2021 та 26.01.2022, тобто строк їх пред`явлення до виконання ще не сплинув.

Також є безпідставним висновок першої інстанції про не направлення заявником копії заяви іншим учасникам, оскільки заява з документами надіслана іншим учасникам і через підсистему «Електронний суд», і електронною поштою з накладенням електронного підпису представника заявника в установлений законом строк.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021, зокрема, стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно у розмірі 531 213,66 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року звернуто до негайного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі № 200/7509/21 у межах виплати суддівської винагороди за один місяць, яка складає 225 439, 50 грн.

18 червня 2024 року (14.06.2024 за поштовим штемпелем) до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача, направлена засобами поштового зв`язку, в порядку ст. 383 КАС України.

Заява з додатками надіслана до суду першої інстанції в паперовому вигляді.

До заяви надано скріншоти екрану дисплея комп`ютера, з яких вбачається, що з електронної пошти «» відправлено прикріплений файл «заява 383» на електронні адреси «», «», «».

Доказів про звернення представника позивача з заявою до суду в порядку ст. 383 КАС України засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» матеріали справи не містять, як і не містять доказів накладання представником позивача електронного підпису на заяву, відправлену іншим учасникам за допомогою електронної пошти.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року заяву представника позивача, подану в порядку ст. 383 КАС України, повернуто заявнику без розгляду.

Підставами для повернення заяви визначено: представником позивача не надано доказів надсилання заяви іншим учасникам; звернення за межами передбаченого 10-денного строку.

Оцінка суду.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 383 КАС України визначені вимоги до такої заяви.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 383 КАС України до заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

На підставі частини четвертої статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Як визначено частиною п`ятою статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Відповідно до частини сьомої статті 383 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною восьмою статті 383 КАС України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

На підставі частини дев`ятої статті 383 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення (…)

Відповідно до частини десятої статті 383 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 № 851-IV (далі - Закон № 851) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (ч. 1 ст. 6 Закону № 851).

На підставі частини першої статті 7 Закону № 851 оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 2 ст. 6 Закону № 851).

Як свідчать матеріали справи представником позивача на підтвердження надсилання заяви, поданої до суду в порядку ст. 383 КАС України, надані скріншоти зображення екрану дисплея комп`ютера, з яких вбачається, що з електронної пошти «» відправлено прикріплений файл «заява 383» на електронні адреси «», «», «».

Доказів, які свідчать, що документи, надіслані на вищезазначені адреси, скріплені електронним підписом позивача чи його представника, матеріали справи не містять.

В підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» по цій справі відсутні як докази звернення позивача, його представника з заявою до суду в порядку ст. 383 КАС України від 14.06.2024, так і докази направлення представником позивача заяви в порядку ст. 383 КАС України іншим учасникам через підсистему «Електронний суд».

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що представником позивача не дотримані вимоги ч. 3 ст. 383 КАС України щодо додавання до заяви доказів її надсилання іншим учасникам справи.

Щодо строку звернення до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України суд зазначає наступне.

Стаття 383 КАС України встановлює десятиденний строк подання заяви, який рахується з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Як свідчать матеріали справи, 26.05.2024 представник позивача звернулася з адвокатським запитом до Державної судової адміністрації України щодо виконання рішення на користь ОСОБА_1 за виконавчими листами у справі № 200/7509/21.

Відповідь на звернення від 31.05.2024 представник позивача отримала від ДСА України 03 червня 2024 року, що підтверджується скріншотом екрана дисплея комп`ютера зі сторінки вхідних листів електронної пошти.

Тобто, про порушення своїх прав щодо належного виконання судового рішення позивач дізналася 03.06.2024, отже десятиденний строк подання заяви становить до 13 червня 2024 року включно з огляду на положення ст. 120 КАС України.

Із заявою в порядку ст. 383 КАСУ позивач звернулась 14.06.2024, тобто за межами передбаченого статтею 383 КАС України 10-денного строку.

Є помилковим тлумачення апелянтом частини четвертої статті 383 КАС країни щодо строків звернення з заявою, оскільки цією нормою визначений десятиденний строк звернення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому визначення нормою «не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням» свідчить про неможливість подання заяви в порядку ст. 383 КАС України після завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа навіть, якщо особа звертається у встановлений 10-денний строк з дня, коли дізналася про порушення свого права.

Щодо доводів апелянта, що абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України не містить формулювання «без розгляду» суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 167 КАС України встановлені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Цією ж нормою визначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 167 КАС України, статті 383 КАС України, заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України, повернув без розгляду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Міронової Галини Михайлівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/7509/21 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/7509/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 08 серпня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв