Справа № 273/1624/23
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1624/23
Провадження № 2-а/273/11/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м.Баранівка
Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Муравської М.М.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, інспектора СРПП ВПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області молодшого лейтенанта поліції Кучера Сергія Юрійовича про скасування постанови про накладення штрафу за ч.10 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП та поновлення строку на оскарження, -

В С Т А Н О В И В:
У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить поновити строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважної причини, визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ №950819 від 14.06.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною, протиправною з грубим порушенням його законних прав та інтересів. Так, 14.06.2023 року він керував автомобілем Toyota Yaris, днз НОМЕР_1 , по вул.Тищика, а не Пашкевича, як вказано в постанові, йому назустріч їхав автомобіль без розпізнавальних знаків, з яким він розминувся. Приблизно о 21 год.20 хв. під`їхав до належного йому приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , в цей час до нього під`їхав автомобіль з працівниками поліції, один з них вийшов і повідомив про порушення ПДР, оскільки перевозив дитину зростом менше 145 сантиметрів, після чого звернувся з безпідставною вимогою пред`явити посвідчення водія, незаконну вимогу поліцейського позивач не виконав, оскільки вважає, що підстав для перевірки документів у нього не було. Постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.10 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. при ньому ніхто не складав, тому вважає, що поліцейський ОСОБА_2 суттєво порушив його права. Також просив поновити строк звернення до суду, оскільки оскаржувану постанову йому не вручили, а відправили листом, копію постанови він не отримував, оскільки адреса вказана не вірно, що вбачається з відмітки в його паспорті.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Васильчук О.В. від 27.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 від 26.12.2023 зазначену справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 01.02.2024 замінено у справі неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області на належного - ГУНП в Житомирській області.

Представник відповідача ГУНП в Житомирській області направив відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити, оскільки будь-яких порушень з боку поліцейських вчинено не було, а постанову винесено на підставі доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 вказаних в ній правопорушень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачі в судове засідання теж не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14.06.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі постанови серії БАБ №950819, яку було винесено інспектором СРПП ВПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за те, що він 14.06.2023 р. о 21 год. 35 хв. по вул. Тищика в місті Баранівка керував т/з Toyota Yaris, днз НОМЕР_1 та порушив правила перевезення дитини зростом менше 145 см на передньому сидінні, на вимогу працівника поліції не пред`явив реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія, після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 21.11 б, 2.4.а, 9.9 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.10 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП, за що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення - штраф в розмірі 510 грн. (а.с.6).

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач надав суду компакт-диск із відеозаписом з технічного засобу (а.с. 42), на якому зафіксовано, що на пасажирському сидінні знаходилась дитина, проте поліцейським не встановлено ні зросту ні віку дитини.

До позовної заяви позивачем долучено довідку з ТОВ "Євро-Медстар+" від 27.06.2023 року про те, що ОСОБА_4 , 08.10.2014 року пройшов медогляд, згідно якого його зріст -146 см (а.с.8).

Також на відео зафіксовано припаркований автомобіль Toyota Yaris, днз НОМЕР_1 , без увімкненої аварійної світлової сигналізації.

При цьому, із вказаного відеодоказу вбачається, що позивач відмовився пред`явити на вимогу поліцейського реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Приписами п.11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису,а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст. 121 КУпАП, окрім самої спірної постанови, відповідачем не надано. Крім того, позивачем надано довідку, що зріст дитини, яка знаходилась на передньому сидінні його автомобіля, Осовика Тимура, становить 146 см.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП слід зазначити наступне.

Згідно з п.2.4 "а" ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В свою чергу, як зазначив Верховний Суд в своїх постановах від 25.09.2019 справа №127/19283/17, від 02.12.2019 справа №766/10693/17, від 02.12.2019 справа № 164/2068/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт іншого порушення не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Виконання водієм вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів є самостійним обов`язком водія, який не залежить від правомірності чи неправомірності інший дій правоохоронця.

Щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що 07 листопада 2015 року наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Пункт 1 та 2 розділу III цієї Інструкції вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною десятою статті 121, статті 125 та частиною першою статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З дослідженого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 клопотав про надання йому можливості скористатись допомогою адвоката.

Проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин суддя приходить до висновку, що постанова серії БАБ №950819 від 14.06.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125, ч.1 ст. 126 КУпАП, є правомірною. В іншій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки суб`єктом владних повноважень не доведена вина та склад вчиненого позивачем правопорушення за ч.10 ст. 121 КУпАП.

Строк звернення з адміністративним позовом слід поновити, як такий, що пропущений з поважної причини.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору у розмірі 356,70 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 5, 77, 139, 242-246, 286, 295, 297 КАС України, ст.ст.7, 121, 125, 126, 286 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, інспектора СРПП ВПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області молодшого лейтенанта поліції Кучера Сергія Юрійовича про скасування постанови про накладення штрафу за ч.10 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАБ №950819 від 14.06.2023 року, винесену інспектором СРПП ВПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області молодшим лейтенантом поліції Кучером Сергієм Юрійовичем в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення в цій частині закрити.

Змінити розмір заходу стягнення у виді штрафу, накладеного на ОСОБА_1 інспектора СРПП ВПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області молодшого лейтенанта поліції Кучера С.Ю. серії БАБ №950819 від 14.06.2023 року року в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП з 510 (п`ятсот десять) гривень на 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області сплачений ним судовий збір у розмірі 356 (триста п`ятдесят шість) грн. 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО