Справа № 480/4590/24
Суддя: Сидорчук О. М.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 480/4590/24
Провадження № 2-а/589/43/24
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2024 року м.Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Сидорчук О.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа Головне управління державної казначейської служби у Сумській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорпостач» про визнання незаконними дій та стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа Головне управління державної казначейської служби у Сумській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорпостач» про визнання незаконними дій та стягнення шкоди.

Зокрема, позивач просить визнати незаконними дії поліцейської ОСОБА_2 «…по вчиненню спроби незаконного притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 …шляхом складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення…». Отже, фактично предметом позову ОСОБА_1 є дії відповідача щодо складання протоколу в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 168 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За змістом статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Вимога ОСОБА_1 про стягнення з держави Україна матеріальної та моральної шкоди не повязана з вимогою вирішити публічно-правовий спір, а тому розгляду в порядку адміністративного судочинства не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, адже позов ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ч.2 ст. 171, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа Головне управління державної казначейської служби у Сумській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорпостач» про визнання незаконними дій та стягнення шкоди.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.М.Сидорчук