Справа № 750/11207/24
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/131/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря Мойсієнко К.А.,
за участю представника позивача - Федоренка О.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іванова В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України,
в с т а н о в и в:
09 серпня 2024 року Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , в якому просить:
- затримати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 07 лютого 2025 року.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що в Україну заїхав у 2016 році, оскільки боявся за своє життя та здоров`я. На даний час він знаходиться в розшуку, а його батько в тюрмі по політичним причинам, у зв`язку із незгодою з діючою політичною владою у рідній країні. Відповідач також зазначив, що із заявами до відповідних органів про надання йому притулку не звертався, проте документи зібрав, вони знаходяться у адвоката у м. Києві. Проживав він весь час у м. Києві, працював на будівництві, а з початку 2024 року проживає в с. Орлівка Новгород-Сіверського району у приміщенні громадської організації «Маханаїм», куди потрапив за релігійними поглядами.

Представник відповідача адвокат Іванов В.В. зазначив про відсутність законних підстав для затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, адже особу відповідача ідентифіковано, а примусове видворення за межі території України здійснити неможливо, оскільки дипломатичні відносини між Україною та Республікою Білорусь на даний час припинені.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
07.08.2024 працівниками Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України був доставлений до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі УДМС у Чернігівській області) громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який незаконно перебуває на території України.

Перевіркою УДМС у Чернігівській області стосовно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 було встановлено, що він 17.03.2016 перетнув державний кордон на в`їзд в Україну та проживав на території України за паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_1 , виданого 07.05.2007 компетентним органом Республіки Білорусь та терміном дії до 30.05.2016. Термін його законного перебування в Україні закінчився 15.06.2016. Проте, документи на продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне перебування в Україні ОСОБА_4 не оформив, а тому перебуває в Україні незаконно. Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до територіальних органів Державної міграційної служби України не звертався.

08.11.2021 Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні, а саме за проживання без документів на право проживання в Україні, за частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), у редакції від 01.10.2021, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень (протокол серії ПР МКМ № 008619 від 08.11.2021 та постанова серії ПН МКМ № 008602 від 08.11.2021) (а.с. 14, 15).

05.08.2024 УДМС у Чернігівській області відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме за перевищення встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів та проживання без документів на право проживання в Україні з 15.06.2016, за частиною другою статті 203 КУпАП (у редакції від 23.06.2024) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 гривень (протокол серії ПР МЧГ № 001465 від 05.08.2024 та постанова серії ПН МЧГ № 001451 від 05.08.2024) (а.с. 16, 17).

За відомостями банку даних Інтерполу перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Білорусь, у зв`язку з чим 05.08.2024 відповідача передано правоохоронним органам (а.с. 20).

07.08.2024 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/11051/24 в задоволенні клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури про застосування тимчасового арешту стосовно відповідача відмовлено (а.с. 21).

07.08.2024 працівниками УДМС у Чернігівській області відповідача було затримано в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною другою статті 203 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, ідентифікації та забезпечення примусового видворення (протокол про адміністративне затримання № МЧГ 000020) (а.с. 22).

07.08.2024 внаслідок порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, зважаючи на відсутність у нього документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України, з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI), УДМС у Чернігівській області прийнято рішення № 2 про примусове видворення відповідача з України (а.с. 23-27).

07.08.2024 УДМС у Чернігівській області прийняло рішення про поміщення відповідача до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі ПТПІ) з метою припинення адміністративного правопорушення, ідентифікації та забезпечення примусового видворення (перебуває в ПТПІ з 07.08.2024) (а.с. 28-30).

Конституція України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (стаття 26). Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33).

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 14 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Проте, відповідач із заявою щодо добровільного повернення в країну походження або третю країну до ДМС, її територіальних органів та підрозділів не звертався.

Таким чином, оскільки відповідач тривалий час перебуває на території України незаконно та не вчиняв жодних дій з метою добровільного виїзду з території України після закінчення терміну перебування, процедура добровільного повернення до Республіки Білорусь стосовно нього не може бути застосована.

Частиною першою статті 26 Закону № 3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Абзацом 1 частини восьмої статті 26 Закону № 3773-VI встановлено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Отже, примусове повернення не може бути застосоване до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та надають право на виїзд з України.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Частиною другою статті 263 КУпАП передбачено, що осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзду з них, порушили прикордонний режим, режим у пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду-виїзду, правила використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або не виконали рішення про заборону в`їзду в Україну, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.

Частиною першою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Відповідно до частини одинадцятої вищезазначеної статті строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.
Згідно частини третьої статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Стосовно посилання відповідача на загрозу його політичного переслідування в Республіці Білорусь, суд враховує, що останнім не надано суду жодних доказів на підтвердження вказаних фактів. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що в Республіці Білорусь відносно нього велося кримінальне провадження пов`язане з обігом наркотичних речовин, яке було припинено. Проте, батько позивача відбуває покарання за політичні погляди, які підтримує і відповідач, а тому він вважає, що оголошений в розшук саме за політичними мотивами.
Суд звертає увагу на те, що ст. 26 Конституції України передбачена можливість надання притулку іноземцям та особам без громадянства у порядку, встановленому Законом, і дана норма деталізована у Законі України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а тому відповідач має право скористатися даною процедурою за умови доведення відповідних фактів репресій чи політичного переслідування.
Враховуючи, що відповідач не має документа, що посвідчує особу та надає право на виїзд з України (строк дії його паспорта серії НОМЕР_1 закінчився 30.05.2016), не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення УДМС у Чернігівській області про примусове повернення; тривалий час нелегально перебуває на території України, порушуючи міграційне законодавство України; ніде не працює, є всі підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, та оскільки строк його утримання в ПТПІ закінчується 10.08.2024, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затримання відповідача з поміщенням до ПТПІ строком на 6 (шість) місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Керуючись статтями 9, 90, 241-246, 271, 272, 289, 371 КАС України,
в и р і ш и в:
позов Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 51-А, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 37804450) до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.
Затримати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 07 лютого 2025 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Суддя