Справа № 387/917/24
Суддя: Солоненко Т. В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/917/24
Номер провадження по справі 2-а/387/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Солоненко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача в режимі відеоконференції Крецули О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови № 109 по справі про адміністритивне правопорушення за частиною 2 статті 210 КУпАП, винесеної 20.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності ознак та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 20.06.2024 відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. На думку позивача, оскаржувана постанова є необґрунтованою, яка не містить належних доказів щодо вчинення ним правопорушення, оскільки склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній.

Позивач зауважує на тому, що є незрозумілим яку редакцію частини 2 статті 210 КУпАП застосовано при розгляді справи про адміністративне правопорушення ( в редакції якого закону, оскільки в дану норму законодавцем неодноразово вносилися зміни). При цьому санкція частини 2 статті 210 КУпАП, в редакції, чинної на момент винесення постанови, не передбачає штраф у розмірі 17 000 грн.

Позивач вказує, що раніше він не притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені частиною 1 статті 210 КУпАП, зокрема за порушення правил військового обліку, про що також зазначено у протоколі про адміністритивне правопорушення № 109 від 10.06.2024.

Також позивач зауважує на тому, що і в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.06.2024, і в оскаржуваній постанові від 20.06.2024, не вказано про встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення, і не вказано повно про суть адміністративного правопорушення (не має правової визначеності, повноти складу адміністративного прввопорушення).

Наведені обставини, на переконання позивача, свідчать про протиправність постанови та наявність підстав для її скасування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2024 вказану позовну заяву розподілено судді Солоненко Т.В..

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2024 відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено на 07.08.2024.

06.08.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти позовних вимог позивача в повному обсязі. Посилаючись на Указ Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, положення статтей 17, 68 Конституції України та статті 17 Закону України «Про оборону України», вказує на обов'язок військовозобов'язаних по захисту суверенітету та територіальної цілісності України.

Також відповідач зазначає, що у постанові № 109 від 20.06.2024 допущено описку, тому притягнення до адміністративної відповідальності просить рахувати за ч. 3 ст. 210 КупАП.

В судове засідання з'явився позивач, який підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення. Пояснив, що сплачувати штраф немає фанансової можливості.

Представник відповідача взяв участь в засіданні суду в режимі відеоконференції. Проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві та просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 10.06.2024 старший офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 - капітан ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення № 109 про порушення громадянином ОСОБА_1 правил військового обліку, а саме не вчасно з'явився для уточнення та зміни військово-облікових даних, отримання військово-облікового документа, що підтверджується посвідченням про приписку до призовної дільниці яке видане ІНФОРМАЦІЯ_6 06.02.2002. Громадянин ОСОБА_1 порушив Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та Правил військового обліку призовників і військовозобов'язаних, Постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення війського обліку призовників і військовозобов'язаних». З урахуванням вищевикладеного громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

В поясненнях, наведених у протоколі № 109 від 10.06.20224, ОСОБА_1 зазначив, що не має військового квитка, і не знав про обов'язок його оновлення.

20.06.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 - полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 109 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 210 КУпАП.

За змістом постанови, громадянин ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме не вчасно з'явився для уточнення та зміни військово-облікових даних та отримання військово-облікового документа, Закон України «Про військовий обов'язок і військову службу», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постанову Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Громадянин ОСОБА_1 пояснив, що він не знав, що потрібно з'явитися після виповнення 25 років та отримати військово-обліковий документ. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, на останнього накладено штраф у сумі 17000 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду з позовом, в якому просив про її скасування.

Відповідно до частини друга статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особі зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) унормовує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта и окремих його положень.

Відповідно до стаття 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

За змістом стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 210 КУпАП, в редакції, що діяла до 19.05.2024, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частини перша 210 КУпАП, в редакції станом на час складання оскаржуваної постанови 20.06.2024, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до стаття 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подаватидокази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогоюадвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученнямюридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугамиперекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частина десята статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» визначає, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Відповідно до частини першої статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

В контексті завдань адміністративного судочинства, визначених у статті 2 КАС України, звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача.

Суд встановив, що 20.06.2024 постановою № 109 громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 210 КУпАП, з посиланням на порушення останнім Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

При цьому, в оскаржуваній постанові не зазначено саме який пункт, частину та статтю Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» порушено позивачем та не вказано, що ОСОБА_1 був присутній чи відсутній під час розгляду справи.

Крім того, як вбачається з оскаржувальної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КупАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, але матеріали постанови не містять інформації про притягнення позивача за ч. 1 ст. 210 КУпАП на протязі року.

Поряд з цим, оскаржуваною постановою застосовано адміністративну відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, що не відповідає санкції частини другої статті 210 КУпАП, в редакції станом на час складання оскаржуваної постанови 20.06.2024.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та представник в судовому засіданні зауважив на тому, що в постанові допущено описку, тому притягнення до адміністративної відповідальності останній просить рахувати за частиною 3 статті 210 КУпАП.

При цьому суд зважає, що виправлення помилок у спосіб, запропонований відповідачем, не визнечено чинним законодавством, тому відхиляє доводи відповідача в цій частині.

Вказані обставини встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів і не спростовані відповідачем.

Наведене вище в його сукупності свідчить, що відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначена ст. 279 КУпАП.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно дост. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи та застосовання виду адміністративної відповідальності, що не відповідає санкції частини другої статті 210 КУпАП, тому належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відтак позов слід задовольнити частково.

Відповідно до п. ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 користь позивача судові витрати в розмірі 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,72-77,241-246,255,286,295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення №109 від 20 червня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Солоненко Т. В.