Справа № 440/3764/24
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3764/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ПФУ в Запорізькій області, третя особа: ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного, фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними,
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу періоди з 01.02.1992 року по 01.09.1995 року та з 12.09.1995 року по 04.12.2002 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 16.10.2023 р.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач, за час своєї трудової діяльності працювала на роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зокрема, починаючи з 01.02.1992 року (наказ № 123 від 07.02.1992 р.) по 01.09.1995 рік (наказ № 386 від 29.09.1995 р.) з 12.09.1995 року (наказ № 417 від 29.09.1995 р.) по 04.12.2002 рік (наказ № 683 від 04.12.2002 р.) працювала на посаді відкатника-вакуумника та виконувала роботи по відкатці ртутних ламп на дільниці виготовлення дугових натрієвих ламп, в складальному цеху № 7, 10, 2 у виробництві виробів електронної техніки і радіоапаратури, робітник зайнятий на дільницях робіт з застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів, що передбачено списком № 1, розділом 13, позицією 1130000а-17531 код КП - 7242.2. у ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп». Дана інформація підтверджується записами у трудовій книжці, витягом з наказу № 351 від 12 листопада 1993 року про проведення атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці, що підтверджують право на пільги та компенсації, у тому числі на пільгове пенсійне забезпечення, а також довідкою № 68/30 від 09.11.2015 р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. 16.10.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви були додані належним чином завірені копії наступних документів: паспорта НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05 квітня 2011 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 , диплому НОМЕР_3 , свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 , свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 , свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 20.09.2023 року, свідоцтва про народження дитини НОМЕР_7 , паспорта дитини № НОМЕР_8 , орган, що видав 5311 від 26.09.2018 року, довідку про підтвердження наявного трудового стажу ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» від 09.11.2015 року № 68/30, наказу ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» від 12.11.1993 року № 351, витягу з наказу ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» від 12.11.1993 року № 351, висновку № 155 експертизи на правильність застосування Списків виробництв, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах у ТОВ «Завод ГРЛ» та у ВАТ «Полтавський завод ГРЛ» від 19.08.2002 року № 04-251/5, архівну довідку про прийняття на роботу № Б-05.7-11/876 від 03.10.2023 року, довідку № 1680/502 від 20.09.2023 року, заяву про виплату пенсії від 20.09.2023 року, відомості про трудову діяльність з РЗО від 16.10.2023 року, трудової книжки НОМЕР_9 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 20.10.2023 року було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з наступних підстав: Страховий стаж особи становить 32 роки 4 місяці 16 днів. Пільговий стаж особи не значиться. За наданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди: з 01.02.1992 по 01.09.1995 та 12.09.1995 по 04.12.2002, згідно пільгової довідки № 68/30 від 09.11.2015, виданої ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп», оскільки станом на 19.10.2023 підприємство ліквідовано. Зарахування до пільгового стажу вищезазначених періодів можливо після рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області мені відмовлено в призначенні пенсії за віком по Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженому Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Враховуючи рекомендації Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідно до Рішення № 21 від 20.10.2023 року, з метою зарахування до пільгового страхового стажу періодів з 01.02.1992 року по 01.09.1995 року та з 12.09.1995 року по 04.12.2002 року, 04.12.2023 року позивач звернулася з відповідною заявою до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду № 146 від 26.01.2024 року було відмовлено у підтвердженні періодів роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 01.02.1992 по 01.09.1995 та з 12.09.1995 по 04.12.2002 з наступних підстав: у зв`язку з відсутністю даних про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутністю інформації про переведення на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати; відсутністю документів про проведення атестацій робочих місць. Таким чином, рішенням № 21 від 20.10.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Рішенням № 146 від 26.01.2024 року Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 01.02.1992 року по 01.09.1995 року та з 12.09.1995 року по 04.12.2002 року, коли позивач працювала на посаді відкатника-вакуумника та виконувала роботи по відкатці ртутних ламп на дільниці виготовлення дугових натрієвих ламп, в складальному цеху № 7, 10, 2 у виробництві виробів електронної техніки і радіоапаратури, як робітник зайнятий на дільницях робіт з застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів у ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» позивачу було відмовлено. Зазначене, стало підставою для звернення до суду з метою захисту моїх прав та інтересів щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки в позасудовому порядку це питання не може бути вирішене, а отже в даному випадку наявні правові підстави для вжиття заходів судового захисту.
Ухвалою суду від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/3764/24, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позов в якому зазначено, що 16.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058. До пільгового стажу не зараховано періоди, а саме З 01.02.1992 по 01.09.1995 та 12.09.1995 по 04.12.2002 згідно пільгової довідки від 09.11.2015 № 68/30, виданої ВАТ Полтавський завод газорозрядних ламп, оскільки станом на 19.10.2023 підприємство ліквідовано. Згідно п. 2 Порядку 637 від 12.08.1993 у разі ліквідації підприємства, організації без визначення правонаступника, стаж на пільгових умовах підтверджується комісіями з питань підтвердження стажу роботи на призначення пенсії на пільгових умовах, що визначено Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1». В разі ліквідації підприємства (організації) документи на підтвердження періодів роботи до пільгового стажу мають бути подані на комісію при ГУ ПФУ з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що зараховуються до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно постанови 18-1 від 10.11.2006. Рішенням № 146 від 26.01.2024 Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 01.02.1992 по 01.09.1995 та з 12.09.1995 по 04.12.2002 позивачці відмовлено у зв`язку з відсутністю даних про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутністю інформації про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати; відсутністю документів для проведення атестації робочих місць. Зазначаємо, що вищезгадане Рішення позивачкою не оскаржується. Оскільки у позивачки відсутній необхідний пільговий стаж роботи, який має бути підтверджений в установлений законом порядку, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.10.2023 № 21 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1. Зазначено, що вищезазначені Рішення не були оскаржені позивачем. Щодо обраного способу захисту права позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 роботи з 01.02.1992 по 01.09.1995 та з 12.09.1995 по 04.12.2002 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 16.10.2023, відповідач зазначає, що відповідно до статті 58 Закону № 1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам. Також представник відповідача заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
15.04.2024 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що згідно долучених до справи документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 4 місяці 16 днів. До пільгового стажу не зараховано період з 01.02.1992 по 01.09.1995 та з 12.09.1995 по 04.12.2002 згідно пільгової довідки від 09.11.2015 №68/30 виданої ВАТ Полтавський завод газорозрядних ламп, оскільки станом на 19.10.2023 підприємство ліквідовано. За результатами розгляду заяви винесено рішення про відмову №21 від 20.10.2023 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком 1 з урахуванням пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідно пільгового стажу роботи.
Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2023 позивач звернулася до Полтавського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №1.
До заяви були додані належним чином завірені копії наступних документів: паспорта НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05 квітня 2011 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 , диплому НОМЕР_3 , свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 , свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 , свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 20.09.2023 року, свідоцтва про народження дитини НОМЕР_7 , паспорта дитини № НОМЕР_8 , орган, що видав 5311 від 26.09.2018 року, довідку про підтвердження наявного трудового стажу ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» від 09.11.2015 року № 68/30, наказу ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» від 12.11.1993 року № 351, витягу з наказу ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп» від 12.11.1993 року № 351, висновку № 155 експертизи на правильність застосування Списків виробництв, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах у ТОВ «Завод ГРЛ» та у ВАТ «Полтавський завод ГРЛ» від 19.08.2002 року № 04-251/5, архівну довідку про прийняття на роботу № Б-05.7-11/876 від 03.10.2023 року, довідку № 1680/502 від 20.09.2023 року, заяву про виплату пенсії від 20.09.2023 року, відомості про трудову діяльність з РЗО від 16.10.2023 року, трудової книжки НОМЕР_9 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 20.10.2023 року було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з наступних підстав: Страховий стаж особи становить 32 роки 4 місяці 16 днів. Пільговий стаж особи не значиться.
За наданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди: з 01.02.1992 по 01.09.1995 та 12.09.1995 по 04.12.2002, згідно пільгової довідки № 68/30 від 09.11.2015, виданої ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп», оскільки станом на 19.10.2023 підприємство ліквідовано.
Зарахування до пільгового стажу вищезазначених періодів можливо після рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Враховуючи зазначене, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за СП 1, з урахуванням п. 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
04.12.2023 року позивач звернулася з відповідною заявою до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду № 146 від 26.01.2024 року було відмовлено у підтвердженні періодів роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 01.02.1992 по 01.09.1995 та з 12.09.1995 по 04.12.2002 з наступних підстав: у зв`язку з відсутністю даних про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; відсутністю інформації про переведення на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати; відсутністю документів про проведення атестацій робочих місць.
У зв`язку з вище вказаним, позивач звернулася до суду із позовом про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного, фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу періоди з 01.02.1992 року по 01.09.1995 року та з 12.09.1995 року по 04.12.2002 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 16.10.2023 р.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;
Аналогічно згідно з підпунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики №383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).
Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637, далі - Порядок №637).
Зі змісту вказаної норми вбачається, що уточнюючі довідки мають надаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 квітня 2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 28 березня 2019 року у справа №194/712/17, від 18 квітня 2019 року у справі №156/173/17, від 11 липня 2019 року у справі №423/1156/17 та від 11 липня 2019 року у справі №225/3845/17.
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 20.10.2023 року було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з наступних підстав: Страховий стаж особи становить 32 роки 4 місяці 16 днів. Пільговий стаж особи не значиться.
За наданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди: з 01.02.1992 по 01.09.1995 та 12.09.1995 по 04.12.2002, згідно пільгової довідки № 68/30 від 09.11.2015, виданої ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп», оскільки станом на 19.10.2023 підприємство ліквідовано.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку № 637 (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 (зі змінами) передбачено, що за відсутністю трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.
Суд зазначає, що відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 , з 01.02.1992 року по 01.09.1995 рік та з 12.09.1995 року по 04.12.2002 рік позивач працювала на посаді відкатника-вакуумника по четвертому розряду у ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп».
Так записів трудової книжки достатньо для зарахування вказаних періодів роботи до пільгового трудового стажу позивача з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назва професії, посада, накази про прийняття на роботу, звільнення з роботи, а також, наявний витяг з наказу № 351 від 12.11, 1993 року про проведення атестації робочих місць з шкідливими умовами праці, що підтверджують право на пільги та компенсації, у тому числі на пільгове пенсійне забезпечення.
Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Правила адміністративного судочинства допускають випадки, коли суд може вийти за межі вимог позову, зокрема, у випадку, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім або неправильно ним обраним для повного та ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, що пов`язано з публічно-правовим характером спірних відносин та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може і зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів, порушення яких встановлено судом.
Розглянувши матеріали цієї справи, враховуючи вимоги частини 2 статті 9 КАС України, суд дійшов висновку, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 20.10.2023 слід визнати протиправним та скасувати, оскільки останнє прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Також як наслідок суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу періоди з 01.02.1992 року по 01.09.1995 року та з 12.09.1995 року по 04.12.2002 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 16.10.2023 р.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 КАС України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі 200/14113/18-а.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження понесених позивачем у цій справі витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копії: договір про надання правничої допомоги №08/10/23Н від 23.10.2023, квитанції про оплату гонорару по договору від 23.10.2023 та від 15.11.2023 на загальну суму 10 000 грн, акт наданих послуг від 29.03.2024, детальний опис робіт по договору №08/10/23Н від 23.10.2023.
Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі у розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Отже, з огляду на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, 36000, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 20.10.2023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди з 01.02.1992 року по 01.09.1995 року та з 12.09.1995 року по 04.12.2002 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_1 відповідно до поданої заяви від 16.10.2023 р.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова