Справа № 420/8573/22
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2024 року

м. Київ

справа №420/8573/22

провадження № К/990/28237/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.,

перевіривши касаційну скаргу Державного бюро розслідувань на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року, додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани, Державного бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

19 липня 2024 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

22 липня 2024 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до суду з позовом до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани, Державного бюро розслідувань, в якому просив:

- визнати протиправними дії начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани по відмові у наданні публічної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 31 травня 2022 року про надання копії журналу реєстрації запитів на інформацію за 28-30 березня 2022 року;

- зобов`язати Державне бюро розслідувань надати ОСОБА_1 копію журналу реєстрації запитів на інформацію за 28-30 березня 2022 року.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 07 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задовольнив повністю. Визнав протиправними дії начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани по відмові у наданні публічної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 31 травня 2022 року про надання копії журналу реєстрації запитів на інформацію за 28-30 березня 2022 року. Зобов`язав Державне бюро розслідувань надати ОСОБА_1 копію журналу реєстрації запитів на інформацію за 28-30 березня 2022 року.

26 лютого 2024 року Одеським окружним адміністративним судом було ухвалено додаткове рішення у справі, яким частково задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) гривень. У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що додаткове судове рішення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року є невід`ємною складовою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 420/8573/22.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, Державне бюро розслідувань подало апеляційні скарги, в яких посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 24 червня 2024 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження у справі № 420/8573/22 за поданими Державним бюро розслідувань апеляційними скаргами на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу Державного бюро розслідувань на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року задовольнив частково, рішення суду від 07 лютого 2024 року скасував, прийняв нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав протиправною відмову Державного бюро розслідувань у наданні публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 31 травня 2022 року, викладену у листі від 06 червня 2022 року № 159ПІ/10-16-06-154/22. Зобов`язав Державне бюро розслідувань надати ОСОБА_1 публічну інформацію на запит від 31 травня 2022 року, а саме, інформацію про реєстрацію в Державному бюро розслідувань запитів на інформацію за 28-30 березня 2022 році у вигляді копії журналу реєстрації або в іншому вигляді, в якому така інформація наявна у розпорядника інформації. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Апеляційну скаргу Державного бюро розслідувань на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року залишив без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року - залишив без змін.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державне бюро розслідувань оскаржило їх у касаційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Аналіз аргументів касаційної скарги в сукупності з відображеними у судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Обставин, передбачених пунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, з матеріалів касаційної скарги не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державного бюро розслідувань на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року, додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі № 420/8573/22 за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани, Державного бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. Е. Мацедонська

О. Р. Радишевська