Справа № 580/11104/23
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стажу роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; стажу роботи на посадах слідчого, прокурора з 27.07.1987 по 14 січня 2007, що становить 19 років 5 місяців 19 днів; половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1982 по 01.07.1986, що становить 1 рік 11 місяців 1 день; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді з 20.08.1986 по 26.07.1987, що становить 11 місяців 7 днів; визначення загального стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - повних 41 рік; здійснити перерахунок починаючи з 03.10.2023 загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначивши його в розмірі 92 (дев`яносто два) відсотки; здійснити перерахунок та виплату починаючи з 03.10.2023 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням до загального стажу роботи на посаді судді - повних 41 рік, загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 92 (дев`яносто два) відсотки, відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; стаж роботи на посадах слідчого, прокурора з 27.07.1987 по 14 січня 2007, що становить 19 років 5 місяців 19 днів; половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1982 по 01.07.1986, що становить 1 рік 11 місяців 1 день; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді з 20.08.1986 по 26.07.1987, що становить 11 місяців 7 днів; визначити ОСОБА_1 загальний стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - повних 41 (сорок один) рік, з урахуванням стажу роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; стажу роботи на посадах слідчого, прокурора з 27.07.1987 по 14 січня 2007, що становить 19 років 5 місяців 19 днів; половини строку кавчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1982 по 01.07.1986, що становить 1 рік 11 місяців 1 день; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді з 20.08.1986 по 26.07.1987, що становить 11 місяців 7 днів; здійснити перерахунок починаючи з 03.10.2023 ОСОБА_1 загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначивши його в розмірі 92 (дев`яносто два) відсотки, з урахуванням загального стажу роботи на посаді судді повних 41 (сорок один) рік, до якого зараховано: стаж роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023 , що становить 16 років 8 місяців 18 днів; стаж роботи на посадах слідчого, прокурора з 27.07.1987 по 14 січня 2007, що становить 19 років 5 місяців 19 днів; половина строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1982 по 01.07.1986, що становить 1 рік 11 місяців 1 день; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді з 20.08.1986 по 26.07.1987, що становить 11 місяців 7 днів; здійснити перерахунок та виплату починаючи з 03.10.2023 ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з зарахуванням до мого загального стажу роботи на посаді судді: стажу роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; стажу роботи на посадах слідчого, прокурора з 27.07.1987 по 14 січня 2007, що становить 19 років 5 місяців 19 днів; половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1982 по 01.07.1986, що становить 1 рік 11 місяців 1 день; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді з 20.08.1986 по 26.07.1987, що становить 11 місяців 7 днів, загального стажу роботи на посаді судді повних 41 (сорок один) рік, загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 92 (дев`яносто два) відсотки, відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке відповідач обчислив у розмірі 50% від суддівської винагороди. Позивач звертає увагу, що під час обчислення розміру його довічного грошового утримання відповідач не врахував спірні періоди до загального стажу роботи позивача на посаді судді.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стажу роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; стажу роботи на посадах слідчого, прокурора з 27.07.1987 по 14.01.2007, що становить 19 років 5 місяців 19 днів; половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1982 по 01.07.1986, що становить 1 рік 11 місяців 1 день; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді з 20.08.1986 по 26.07.1987, що становить 11 місяців 7 днів та визначення загального стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у обсязі 41 рік та здійснення перерахунку та виплати починаючи з 03.10.2023 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням до загального стажу роботи на посаді судді - повних 41 рік, загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 92 відсотки, відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; стаж роботи на посадах слідчого, прокурора з 27.07.1987 по 14.01.2007, що становить 19 років 5 місяців 19 днів; половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1982 по 01.07.1986, що становить 1 рік 11 місяців 1 день; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді з 20.08.1986 по 26.07.1987, що становить 11 місяців 7 днів та визначити ОСОБА_1 загальний стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - повних 41 (сорок один) рік;

- -зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 03.10.2023 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статей 137, 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, виходячи із 41 (сорок один) року стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 92 (дев`яносто два) відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що розрахунок довічного грошового утримання позивача проведено згідно з довідкою від 04.10.2023 № 171, виданої Територіальним управлінням ДСА в Київській області. Апелянт стверджує, що до стажу зараховані всі періоди робіт позивача, робота на посаді судді останнім становить 16 років 8 місяців 9 днів. Враховуючи наведене та положення ст. 137 Закону № 1402, апелянт вважає, що підстав для зарахування інших періодів до роботи на посаді судді.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі № 580/11104/23 та призначено вказану справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Указом Президента України від 15 січня 2007 № 16/2007 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Кіровського районного суду Автономної Республіки Крим строком на п`ять років. Указом Президента України від 30 вересня 2009 № 785/2009 був переведений на посаду судді Гагарінського районного суду м. Севастополь в межах п`ятирічного строку. Постановою Верховної Ради України від 12 січня 2012 № 4326-VІ обраний на посаду судді Гагарінського районного суду м. Севастополь безстроково. Указом Президента України від 23 квітня 2014 № 430/2014 переведений на посаду судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 26 вересня 2023 № 922/0/15-23 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. У вказаному рішенні ВРП зазначено, що станом на дату ухвалення рішення стаж роботи судді, який дає право на відставку становить 40 років 11 місяців 14 днів.

Наказом в.о. голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2023 № 10/ос/г ОСОБА_1 відраховано зі штату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 02 жовтня 2023.

10 жовтня 2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням № 11 від 16.10.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (як зазначено про перерахунок пенсії) та рішенням 11 від 19.10.2023 (як зазначено про перерахунок пенсії в зв`язку з уточненням даних в ЕПС 10.10.2023 зміні адреси) позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з 10.10.2023, визначивши процент розрахунку щомісячного довічного грошового утримання в 50%.

08.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до стажу судді періоди, визначені у розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання наданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 08.11.2023 № 5/4234/2023 та здійснити перерахунок довічного грошового утримання починаючи з 03.10.2023 із урахуванням загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання, у розмірі 92%.

За результатами розгляду вказаного звернення листом від 21.11.2023 № 1000-0202-8/177582 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначило, що розрахунок довічного грошового утримання проведено згідно довідки від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області. Страховий стаж становить 44 роки 9 місяців 15 днів, у тому числі на посаді судді 16 років 8 місяців 9 днів. До стажу враховано період проходження військової строкової служби та навчання в юридичному вузі. Середня заробітна плата для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці становить 131795,40 грн. Відсоток розрахунку пенсії від середнього заробітку становить 50%. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці становить 65897,70 грн.

Бездіяльність Головного управління щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до загального стажу роботи позивача на посаді судді та здійснення перерахунку розміру грошового утримання судді у відставці позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах судді судів України, становить 41 рік, у зв`язку із чим щомісячне довічне грошове утримання позивача, як судді у відставці, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII, має бути визначене у розмірі 92% (50% - 20 років + 42% (за 21 рік стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Досліджуючи поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 № 18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України вказано, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу.

Колегія суддів зауважує, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), а також у рішенні від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020, яким були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами, було зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне забезпечення або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013).

Також колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою статті 1 Загальної (Універсальної) хартії судді незалежність судді є важливою умовою для неупередженого судочинства, що відповідає вимогам закону. Незалежність є неподільною. Будь-які інституції чи органи влади як на національному, так і на міжнародному рівні повинні поважати, захищати та охороняти цю незалежність. Забезпечення державою належної оплати праці судді є запорукою дотримання гарантій права особи на розгляд справи незалежним і безстороннім судом та збереження справедливого балансу між потребами державного інтересу та необхідністю захистити права особи.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення, зокрема суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого повністю залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Крім того, Конституційний Суд України в Рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 визначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Важливо також звернути увагу і на позицію Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів, викладену в пункті 62 Висновку від 1 січня 2001 року № 1 (2001), у якому зазначено, що у цілому важливо (особливо стосовно нових демократичних країн) передбачити спеціальні юридичні приписи щодо убезпечення суддів від зменшення винагороди суддів, а також щодо гарантування збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя.

Згідно з пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки - "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці".62. При цьому Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) наголошує, що зменшення винагороди суддів за своєю суттю не є несумісним із суддівською незалежністю; зменшення винагороди лише для певної категорії суддів, безсумнівно, порушить суддівську незалежність (пункт 77 Висновку щодо внесення змін до законодавства [України], яке регулює діяльність Верховного Суду та органів суддівського врядування, від 9 грудня 2019 рок у№ 969/2019.

Важливе значення для забезпечення гарантій незалежності суддів в Україні має Угода про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікована із заявою Законом № 1678-VII від 16 вересня 2014 року. Зокрема, статтею 14 вказаної Угоди передбачено, що в рамках співробітництва у сфері юстиції, свободи та безпеки Сторони надають особливого значення утвердженню верховенства права та укріпленню інституцій усіх рівнів у сфері управління загалом та правоохоронних і судових органів зокрема. Співробітництво буде спрямоване, зокрема, на зміцнення судової влади, підвищення її ефективності, гарантування її незалежності та неупередженості.

Виходячи з наведеного можна дійти висновку, що конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

У контексті цієї справи колегія суддів також зазначає, що правильність обчислення стажу роботи на посаді судді безпосередньо впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що є однією з головних гарантій незалежності судді, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними актами.

За загальним правилом, суд повинен тлумачити національне законодавство у соціальній сфері таким чином, щоб результат цього тлумачення відповідав верховенству права з урахуванням усіх складових цього принципу, зокрема, справедливості і розумності та, відповідно, у спосіб, що є найбільш сприятливим для захисту прав та інтересів особи.

Як було вказано вище, положеннями ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Колегія суддів звертає увагу на статтю 2 Рекомендації Ради Європи CM/Rec (2007) 7 Комітету міністрів державам - членам щодо належного адміністрування щодо принципу законності, в якій зазначено, що адміністрування державні органи повинні діяти відповідно до закону. Вони не повинні вживати довільних заходів, навіть застосовуючи свій розсуд.

У контексті принципу законності загальноприйнято вважати, що незастосування закону можливо лише за умови:

1) встановлення судом ознак неконституційності такого закону вцілому або окремих його положень (частина четверта статті 7 КАС України): якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії; у такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) подолання судом встановлених колізій та застосування іншого акта вищої або такої ж юридичної сили (частина третя та п`ята статті 7 КАС України): у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України; якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору України;

3) встановлення судом, що окремі положення закону не відповідають критерію «якість закону».

При цьому колегія суддів зазначає, що частина третя статті 142 Закону №1402-VIII неконституційною не визнавалась, а також вказана норма повною мірою відповідає критерію якості закону та не вступає в колізію з іншими нормами законів, що дозволяло б відповідачу не застосувати її стосовно позивача (у протилежному випадку рішення відповідача прямо б суперечило вимогам частини другої статті 19 Конституції України).

Статтею 137 Закону України №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Разом з цим, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що розпорядженням Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 11 від 16.10.2023 було призначено позивачеві з 10.10.2023 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди.

Не погодившись з розміром щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів зауважує, що у рішенні Вищої ради правосуддя від 26.09.2023 № 922/0/15-23 вказано, що станом на дату ухвалення цього рішення загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 40 років 11 місяців 14 днів, а не 41 рік як стверджує позивач та зазначив суд першої інстанції.

Так, зі змісту рішення Вищої ради правосуддя від 26.09.2023 № 922/0/15-23 вбачається, що за результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення наявності у судді ОСОБА_1 відповідного стажу для звільнення у відставку, а саме актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, копії військового квитка, встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає йому право на відставку, підлягають зарахуванню:

час роботи безпосередньо на посаді судді із дня призначення на посаду судді (15 січня 2007 року) по дату ухвалення Вищою радою правосуддя цього рішення - 16 років 8 місяців 11 днів;

періоди роботи на посадах прокурора і слідчого - 18 років 7 місяців 11 днів;

період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 14 днів;

половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців;

стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 1 рік 9 місяців 8 днів.

Твердження позивача про те, що період роботи на посадах прокурора і слідчого останнього становить 19 років 5 місяців 19 днів, не знайшов свого підтвердження та спростовується наступним.

Згідно зі ст. 14, 15, 48 Закону СРСР від 30 листопада 1979 року № 1162-X «Про прокуратуру СРСР» (у редакції, чинній на час перебування ОСОБА_1 на посадах в органах прокуратури) прокуратура Союзу РСР очолюється Генеральним прокурором СРСР. Генеральний прокурор СРСР має першого заступника та заступників, що призначаються Президією Верховної Ради СРСР за поданням Генерального прокурора СРСР. Розподіл обов`язків між заступниками провадиться Генеральним прокурором СРСР. У Прокуратурі Союзу РСР утворюється колегія у складі Генерального прокурора СРСР (голова), його першого заступника та заступників за посадою, а також інших керівних працівників органів прокуратури. Персональний склад колегії затверджується Президією Верховної Ради СРСР за поданням Генерального прокурора СРСР. У Прокуратурі Союзу РСР є основні управління, управління та відділи. У складі Прокуратури Союзу РСР утворюється Головна військова прокуратура. Начальниками та заступниками начальників головних управлінь, управлінь та відділів є старші помічники та помічники Генерального прокурора СРСР, які призначаються та звільняються Генеральним прокурором СРСР. Генеральний прокурор СРСР має також помічників з особливих доручень. У основних управліннях, управліннях і відділах є старші прокурори і прокурори, і навіть можуть бути головні спеціалісти-консультанти. Положення про структурні підрозділи Прокуратури Союзу РСР затверджує Генеральний прокурор СРСР. Прокуратура Союзу РСР спільно із зацікавленими міністерствами та відомствами та за погодженням з Центральним статистичним управлінням СРСР розробляє систему та методику єдиного обліку та статистичної звітності про злочинність, розкриття та розслідування злочинів. Прокуратури союзних республік очолюються прокурорами союзних республік. Прокурори союзних республік мають перших заступників та заступників, які призначаються та звільняються Генеральним прокурором СРСР за поданням прокурорів союзних республік. У прокуратурах союзних республік утворюються колегії у складі прокурора союзної республіки (голова) та інших керівних працівників органів прокуратури. Персональний склад колегії затверджується Генеральним прокурором СРСР за поданням прокурора союзної республіки. У прокуратурах союзних республік є управління та відділи. Начальниками та заступниками начальників управлінь та відділів є старші помічники та помічники прокурорів союзних республік. Прокурори союзних республік можуть мати також помічників з особливих доручень. В управліннях та відділах є старші прокурори та прокурори, а також можуть бути головні спеціалісти-консультанти. Структура Прокуратури Союзу РСР затверджується Президією Верховної Ради СРСР за поданням Генерального прокурора СРСР. Структура та штати нижчестоящих органів прокуратури встановлюються Генеральним прокурором СРСР у межах затвердженої чисельності працівників та фонду заробітної плати.

Роз`яснення поняття «прокурор» наведено у статті 56 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру». Зокрема, під поняттям «прокурор» у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій - третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34- 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 47, статті 48, частинах першій - четвертій статті 49, статтях 50 і 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Отже, виходячи з положень абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону № 2862-XII, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню час роботи ОСОБА_1 на посадах: слідчого прокуратури Кам`янського району Черкаської області, помічника та старшого помічника прокурора Соснівського району міста Черкас, помічника прокурора Черкаської області з нагляду за виконанням законів про права неповнолітніх, прокурора відділу з нагляду за виконанням законів у господарській діяльності соціальної і економічної сфери прокуратури Черкаської області, прокурора відділу загального нагляду прокуратури Черкаської області, старшого прокурора цивільно-судового відділу прокуратури Черкаської області, виконуючого обов`язки старшого помічника прокурора прокуратури Черкаської області з питань розгляду листів та прийому громадян, старшого помічника прокурора Черкаської області з питань розгляду листів та прийому громадян, начальника відділу нагляду за виконанням законів про права неповнолітніх прокуратури Черкаської області, начальника відділу нагляду за додержанням законів органами дізнання і слідчими внутрішніх справ слідчого управління прокуратури Черкаської області, прокурора Шполянського району Черкаської області, старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю прокуратури Черкаської області, старшого прокурора відділу роботи з кадрами управління кадрів Генеральної прокуратури України, першого заступника прокурора міста Севастополя, прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах міста Севастополя, прокурора Балаклавського району міста Севастополя, який становить 18 років 7 місяців 11 днів.

У свою чергу, у період з 05.01.2000 по 06.11.2000 позивач перебував на посадах в.о. та начальника відділу кадрів прокуратури Черкаської області, відтак, указаний період не може бути зарахований до періоду роботи на посадах прокурора і слідчого.

Таким чином, стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 40 років 11 місяців 21 днів, відтак останній має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого судді, обчисленої відповідно до ст. 135 та пп. 4 п. 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, виходячи з 50 відсотків (20 років роботи) + 2 % за кожний повний рік роботи понад 20 років.

Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління

Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління

Пенсійного фонду України від 09.02.2023 № 7-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 200/14891, визначено, що судді у відставці, в тому числі судді Конституційного Суду України у відставці, судді Конституційного Суду України, повноваження якого припинено з підстав, встановлених пунктами 1, 2 частини першої статті 149-1 Конституції України, або якого звільнено з підстав, встановлених пунктами 1, 4 частини другої статті 149-1 Конституції України, за наявності стажу роботи, що дає право на відставку (далі - суддя Конституційного Суду України), призначається щомісячне довічне грошове утримання (пункт 1 розділу І Порядку № 3-1).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 3-1 щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

У разі звернення пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня звернення за його призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 26.09.2023 № 922/0/15-23 ВРП звільнила позивача з посади судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Наказом в.о. голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.10.2023 № 10/ос/г позивач відрахований зі штату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 02 жовтня 2023.

10 жовтня 2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, позивач звернувся до пенсійного органу у межах межами тримісячного строку із дня звільнення судді з посади, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 Порядку № 3-1 щомісячне довічне грошове утримання позивача має бути перераховане з 03.10.2023.

Доводи апелянта, що щомісячне довічне грошове утримання позивача має бути призначене з 10.10.2023, оскільки позивач вже отримував пенсію за вислугу років, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 регулює питання переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону № 1058.

Натомість у спірних правовідносинах, позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та набув право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку з чим положення ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 у спірних правовідносинах не застосовуються.

Таким чином, не зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає йому право на відставку часу роботи безпосередньо на посаді судді із дня призначення на посаду судді (15 січня 2007 року) по 02.10.2023 - 16 років 8 місяців 18 днів; періодів роботи на посадах прокурора і слідчого - 18 років 7 місяців 11 днів; періоду проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 14 днів; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 1 рік 9 місяців 8 днів, та призначивши щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 10.10.2023, відповідач діяв протиправно.

У свою чергу, враховуючи, що стаж роботи позивача на посаді судді становить 40 років, про що зазначено у рішенні Вищої ради правосуддя від 26.09.2023 № 922/0/15-23, щомісячне довічне грошове утримання повинно виплачуватись позивачу в розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, проте порушено норми матеріального права в частині визначення стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а тому наявні підстави для зміни рішення суду першої інстанції в його резолютивній частині з урахуванням наведених норм.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши абзаци 2, 3 та 4 його резолютивної частини в такій редакції:

"Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стажу роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; періодів роботи на посадах прокурора і слідчого - 18 років 7 місяців 11 днів; періоду проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 14 днів; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 1 рік 9 місяців 8 днів та визначення загального стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у обсязі 40 років та здійснення перерахунку та виплати починаючи з 03.10.2023 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням до загального стажу роботи на посаді судді - повних 40 років, загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків, відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; періоду роботи на посадах прокурора і слідчого - 18 років 7 місяців 11 днів; періоду проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 14 днів; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 1 рік 9 місяців 8 днів та визначити ОСОБА_1 загальний стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - повних 40 (сорок) років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 03.10.2023 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статей 137, 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, виходячи із 40 (сорока) років стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 (дев`яносто) відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум".

При цьому, колегія суддів не надає оцінки оскаржуваному рішенню суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки сторони у справі не оскаржують дану частину рішення суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в резолютивній частині.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року - змінити, виклавши абзаци 2, 3, 4 його резолютивної частини в такій редакції:

"Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стажу роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; періодів роботи на посадах прокурора і слідчого - 18 років 7 місяців 11 днів; періоду проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 14 днів; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 1 рік 9 місяців 8 днів та визначення загального стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у обсязі 40 років та здійснення перерахунку та виплати починаючи з 03.10.2023 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням до загального стажу роботи на посаді судді - повних 40 років, загального процента розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків, відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: стаж роботи на посаді судді з 15.01.2007 по 02.10.2023, що становить 16 років 8 місяців 18 днів; періоду роботи на посадах прокурора і слідчого - 18 років 7 місяців 11 днів; періоду проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 14 днів; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 1 рік 11 місяців; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 1 рік 9 місяців 8 днів та визначити ОСОБА_1 загальний стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - повних 40 (сорок) років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 03.10.2023 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статей 137, 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, виходячи із 40 (сорока) років стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 (дев`яносто) відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.10.2023 № 171, виданої ТУ ДСА України в Київській області та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум".

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного від 08 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді: І.О. Грибан
В.Ю. Ключкович