Справа № 161/13415/24
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/176/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Рудської С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 04.07.2024 року ст. інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради (далі Департамент) Секундою С.О. було винесено постанову серії MVA № 2422136, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Зі змісту даної постанови слідує, що вона 03.07.2024 року о 14:40, у м. Луцьку по пр-ту Волі, 13, здійснила стоянку належним їй транспортним засобом SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , на тротуарі у місці, яке не позначене відповідними дорожніми знаками з табличками, чим порушила вимоги п. 15.10 «б» ПДР України. Вважає оскаржувану постановою незаконною, оскільки її дії кваліфіковані невірно. Вказує, що здійснена нею стоянка відповідала вимогам п. 15.10 «в» ПДР України, оскільки вона знаходилася на краю тротуару, а для руху пішоходів по такому залишалося більше 2 м. Враховуючи наведене, просить суд оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.02.2024 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 36).

23.07.2024 року від представника відповідача надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень остання зазначає, що дії позивачки, як порушення п. 15.10 «б» ПДР України були кваліфіковані вірно. Так, остання під час здійснення стоянки не дотрималася одночасного існування чотирьох вимог, а саме, що стоянка повинна здійснюватися: у місцях, позначених дорожніми знаками з табличками; легковим автомобілем; на краю тротуару; для руху пішоходів по тротуару повинно залишатися щонайменше 2 м. ОСОБА_1 припаркувала свій транспортний засіб на тротуарі, поблизу якого відсутні дорожні знаки з табличками, які дозволяють здійснювати стоянку автомобіля у відповідному місці. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 39-46).

Вищевказаний відзив на позовну заяву був отриманим 28.07.2024 року (а.с. 55), проте ані у встановлені судом строки, ані на дату постановлення даного судового рішення, відповідь на відзив від позивачки на адресу суду не надходила.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути даний спір по суті на підставі поданих сторонами доказів, які наявні у матеріалах справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові та електронні докази, надані сторонами у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.07.2024 року ст. інспектором (інспектором з паркування) Департаменту Секундою С.О. було винесено постанову серії MVA № 2422136, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. (а.с. 5).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03.07.2024 року о 14:40, за адресою: м. Луцьк, пр-т Волі, 13, особа, яке керувала транспортним засобом SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, а саме: здійснила стоянку транспортного засобу на тротуарі у місці, яке не позначено відповідними дорожніми знаками з табличками, чим порушила вимоги п. 15.10 «б» ПДР України.

Позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як власницю транспортного засобу KODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до цього ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР України).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ст. ст. 41, 53 цього Закону).

Частиною 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасників дорожнього руху зобов`язано знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пп. «б» п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до пп. «в» п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Пункт 15.6 ПДР України визначає, що стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.6 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

Відповідно до п. 1.10 ПДР тротуар елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Системний аналіз приписів п. п. 15.10 та 15.6 ПДР України дає підстави для висновку, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у кількох випадках, а саме:

1) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці;

2) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 17.05.2018 року в справі № 750/3679/17.

З наведеного слідує, що п. 15.10 «в» ПДР України передбачає можливість стоянки легкового автомобіля на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Вказане є винятком із заборони, встановленої п. 15.10 «б» ПДР України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року № 749/447/17, в якій зроблений висновок стосовно правильного застосування п. 15.10 «б» та «в» ПДР України.

Вищенаведене свідчить про те, що доводи сторони відповідача щодо необхідності одночасного дотримання чотирьох умов для здійснення стоянки на тротуарі не грунтуються на вимогах чинного законодавства та є власним трактуванням положень ПДР України.

Згідно наданої фотофіксації, автомобіль позивачки був припаркований з дотриманням п. 15.10 «в» ПДР України, а саме: на краю тротуару. Автомобіль є легковим. Вимірювання відстані для руху пішоходів працівником відповідача не здійснювалася.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 припаркувала свій легковий автомобіль на краю тротуару, який прилягає до проїзної частини, що дозволено п. 15.10 «в» ПДР України, а відповідачем не вимірювалася відстань для руху пішоходів, в діях позивачки відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого правопорушення.

Виходячи із положень ст. 139 КАС України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 7, 122, 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст ст. 77, 121, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову ст. інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Секунди С.О. серії MVA № 2422136 від 04.07.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 12 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська