Справа № 580/2738/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року справа № 580/2738/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та повідомлення про результати її розгляду і прийняте рішення;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він має достатні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як військовозобов`язаному, який має одного зі своїх батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи), надав відповідачу у належній формі та у встановленому законом порядку усі необхідні докази, що підтверджують факт існування обставин, що дають право на відстрочку. Разом з тим, відповідач протиправно відмовив у наданні відстрочки від призову під час мобілізації з посиланням на те, що позивачем не надано доказів відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю І чи ІІ групи, оскільки на думку позивача нормами чинного законодавства не передбачено чіткого та вичерпного переліку документів, які позивач повинен був надати відповідачу для отримання відстрочки, що покладає на відповідача певне дискреційне право у спірних правовідносинах. З вказаних підстав позивач вважає, що відповідач, у випадку, якщо поданих документів для відстрочки було недостатньо для підтвердження відсутності інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати батька позивача, повинен був зазначити чітко, який саме документ необхідно подати позивачем та/або самостійно звернутись до компетентних органів для встановлення повідомлених позивачем обставин.

Ухвалою суду від 13.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачу правомірно відмовлено у наданні відстрочки від призову під час мобілізації, так як позивачем у складі поданих документів не надано доказів відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю І чи ІІ групи.

Ухвалою суду від 13.05.2024 витребувано від Маньківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розташованого за адресою: 20100, Черкаська область, Маньківський район, селище міського типу Маньківка, вулиця Шевченка, буд. 13, відомості про наявність у батьків позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інших дітей, а саме, наявність дітей у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та наявність дітей у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зупинено провадження в адміністративній справі №580/2738/24 до отримання від Маньківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) витребуваних документів.

Ухвалою суду від 07.08.2024 поновлено провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військову обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач 17.01.2024 звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації та прийняте рішення про надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як військовозобов`язаному, який має одного зі своїх батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

У відповідь на вказану заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 23.01.2024 №137 повідомив позивача, що за результатами розгляду поданих документів позивач не підпадає під категорію осіб, які мають право скористатися положенням абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки позивачем у складі поданих документів не надано доказів відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю І чи ІІ групи.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у наданні відстрочки від призову за мобілізацією, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII» (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-ХІІ), у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

За визначенням ст. 1 Закону №3543-ХІІ (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Із аналізу вищезазначених норм Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слідує, що визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації є вичерпний та у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

Так, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві зазначає про те, що звернувся до відповідача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із одного із батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак відповідач протиправно відмовив у наданні вказаної відстрочки, оскільки позивачем у складі поданих документів не надано доказів відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю І чи ІІ групи.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації та прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як військовозобов`язаному, який має одного зі своїх батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

До вищезазначеної заяви позивачем було надано документи на 16 аркушах, а саме:

- витяг з реєстру територіальної громади;

- нотаріально посвідчену заяву батька позивача ОСОБА_2 про те, що крім позивача, у нього не має інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов`язані його утримувати, оскільки його дружина ОСОБА_2 теж є інвалідом ІІ групи;

- нотаріально посвідчену заяву матері позивача ОСОБА_2 про те, що крім позивача, у неї не має інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов`язані її утримувати, оскільки її чоловік ОСОБА_2 теж є інвалідом ІІ групи;

- копію пенсійного посвідчення батька позивача;

- копію довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ №129775 на батька позивача;

- копію паспорта громадянина України на батька позивача;

- копію пенсійного посвідчення матері позивача;

- копію довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААА на матір позивача;

- копію паспорта громадянина України на матір позивача;

- копію свідоцтва про народження позивача;

- копію паспорта громадянина України та РНОКПП на позивача.

Отже, суд звертає увагу, що позивачем для вирішення питання про надання відстрочки надано на власний розсуд документи, які на його думку підтверджують право, визначену абз. 11 ч.1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Необхідно зазначити, що ухвалою суду від 13.05.2024 витребувано від Маньківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розташованого за адресою: 20100, Черкаська область, Маньківський район, селище міського типу Маньківка, вулиця Шевченка, буд. 13, відомості про наявність у батьків позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інших дітей, а саме, наявність дітей у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та наявність дітей у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 28.05.2024 №28153/32.7-24 надано відомості про наявність актових записів про народження дітей відносно:

1) батька позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні актові записи:

- №900 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного 05.09.1989 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьком якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- №13 про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 14.06.1996 виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, батьком якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- №14 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 14.06.1996 виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, батьком якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

2) матері позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , наступні актові записи:

- №900 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного 05.09.1989 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьком якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- №13 про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 14.06.1996 виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, батьком якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Суд звертає увагу, що обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції України.

Згідно із частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При цьому, обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків чинним законодавством не пов`язується з працездатністю дітей і їх можливістю надавати батькам матеріальну допомогу та виникає на підставі сукупності наступних умов: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері, батька (тобто вони є особами, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або особами з інвалідністю); потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Згідно зі статтею 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

Таким чином, позивач звертаючись до відповідача із заявою від 17.01.2024 про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації та прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як військовозобов`язаному, який має одного зі своїх батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи - не надав доказів відсутності інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов`язані утримувати особу з інвалідністю І чи ІІ групи, тобто приховав факт наявності у його батьків, окрім позивача, інших дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно та з урахуванням норм законодавства України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, відмовив позивачу у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (на підставі абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як військовозобов`язаному, який має одного зі своїх батьків із числа осіб з інвалідністю ІІ групи), за наявності у батьків позивача, окрім позивача, інших повнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ