Справа № 160/17566/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/17566/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі № 160/17566/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі № 160/17566/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певній дії, якою повернуто позивачеві заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі.

Ухвалою суду від 24.06.2024 апеляційну скаргу залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

На виконання вимог суду згідно ухвали від 24.06.2024 скаржником подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3028 грн, та заявлено клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору.

В обгрунтування заявленого клопотання скаржник з посиланням на постанову Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 520/9769/19 та від 19.01.2023 у справі № 240/17372/23, зазначає, що за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою, а тому відповідно, і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийняту за результатами її розгляду.

На переконання скаржника, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження у даній справі, має застосувати саме ту судову практику суду касаційної інстанції, на яку він послався.

Вирішуючи питання щодо повернення скаржнику помилково сплаченого судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 КАС України.

Так, відповідно до пункту 1 частини п`ятої, шостої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарги на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню.

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про те, що положення статті 4 Закону № 3674-VI «стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції.

У силу приписів пункту 1 частини другої статті 45 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Оскільки застосування положень Закону № 3674-VI у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу вже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила у господарській справі, однак Закон № 3674-VI в цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції. Отже, такі висновки повинні бути застосовані і під час вирішення цієї адміністративної справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказана правова норма кореспондується з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Проте, жодна із цих норм не містить для судів обов`язку, враховувати правові позиції Верховного Суду за виключенням судових рішень, ухвалених по зразкових справах (частина третя статті 291 КАС України) та Великої Палати Верховного Суду, до повноважень якої зокрема входить здійснення перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права (пункт 1 частини другої статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

В той же час, як слідує зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2018 у справі № 915/955/15, на яку наявне посилання і в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 24.06.2024, судовий збір справляється за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Таким чином, судом не приймаються до уваги посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 520/9769/19 та від 19.01.2023 у справі №240/17372/23, та з урахуванням положень частини п`ятої статті 242 КАС України у даному випадку суд апеляційної інстанції надає пріоритет висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Варто зауважити, що після судового рішення, на які посилається апелянт, Верховним Судом прийнято ряд постанов, що узгоджуються з висновками Великої Палати, висловленими у справі № 915/955/15.

Зокрема, це постанови від 09.02.2023 у справах № 380/22710/21, № 120/3532/21, від 13.04.2023 у справі № 120/2767/20-а, від 04.05.2023 у справі № 645/135/21, від 04.07.2023 у справі № 160/1712/21, від 14.12.2023 у справі № 400/1715/20, від 25.01.2024 у справі №380/11373/22, від 30.05.2024 у справі №216/3590/23 та інші, якими також вирішене питання щодо сплати судового збору при зверненні з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для повернення заявнику суми надміру сплаченого судового збору.

Керуючись частиною другою статті 132 КАС України, пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі № 160/17566/23 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко