Справа № 646/7468/24
Суддя: Демченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/7468/24
№ провадження 2-а/646/29/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Демченко І.М., за участю секретаря судового засідання Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Крикуна Олександра Геннадійовича, Управління патрульної поліції у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Управління патрульної поліції Ільченко Є.С.

В С Т А Н О В И В :

05.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до Червонозаводського районного суду міста Харкова з позовною заявою про скасування постанови від 08.06.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП ; визнання незаконним та скасування рішення заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області від 19.06.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2024 співробітниками поліції їй було вручено постанову серії ЕНА № 2345911 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Цю постанову позивач вважає неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рухаючись по вулиця Малом`ясницький у м.Харкові її затримали працівники поліції, які не представились та не надали їй будь-якої інформації, почали вимагати у неї документи, що посвідчують особу. На її зауваження щодо ненадання інформації щодо того, хто є ці особи, та з якого приводу її затримують, поліцейські в грубій формі розмовляли з нею та наприкінці все ж таки показали свої посвідчення.

Згідно інформації наданих посвідчень рядовий поліції

ОСОБА_2 , поліцейський УПП в Харківській області, жетон № 0181839, та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , інспектор УПП в Харківській області, жетон № 0092955, повідомили їй, що вона перетнула проїзджу частину у невстановленому місці, чим порушила п.4.14 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим до неї буде застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вона заперечила та пояснила, що перетинала проїзджу частину на

нерегульованому перехресті, що дозволено п. 4.7 Правил дорожнього руху, тому вважає неправомірним застосування до неї штрафних санкцій.

Не зважаючи на це, поліцейський ОСОБА_2 почав зачитувати постанову, однак вона наголошувала на тому, що оспорює дане порушення і адміністративне стягнення, просила скласти протокол про адміністративне правопорушення, але поліцейським протокол не був складений, чим, на думку позивача, порушено ч. 6 ст. 258 КУпАП, де зазначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то особа зобов`язана скласти протокол про уповноважена посадова адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. Тобто, дана вимога була порушена та протокол не склався, а це є порушенням, адже ст.258 КУпАП передбачено вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Крім того, позивач вказує, що надане посвідчення поліцейського Крикуна О.Г., який складав постанову, свідчить про те, що він рядовий поліції, поліцейський УПП в Харківській області, однак постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2345911 складена інспектором 1 взводу 2 роти 2 бат. Управління патрульної поліції в Харківській області, молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Вважає, що зазначену постанову складено неуповноваженою особою, так як

в наданому їй посвідченні зазначена інша посада та звання.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою від 08.06.2024, позивач оскаржила її до начальника Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції у встановлений ст.ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення 10 денний строк. Рішенням, підписаним заступником Начальника управління начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Диняком Я.В. від 19.06.2024 постанову від 08.06.2024 серії ЕНА № 2345911 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Це рішення позивач вважає незаконним, оскільки її скарга в супереч вимогам ст.292 КАСУ розглянута неправомочним органом. Як зазначено в рішенні: «За результатом розгляду скарги відділом адміністративної практики управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції...» Тобто, її скаргу розглядав якийсь відділ, підписане рішення заступником начальника управління начальником взагалі іншого відділу, а не начальником або виконуючим обов`язки начальника управління патрульної поліції в Харківській області

Департаменту патрульної поліції, який уповноважений розглядати такі скарги.

Ухвалою суду від 08.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення недоліків.

18.07.2024 недоліки позовної заяви усунені, судовий збір сплачено.

Ухвалою суду від 22.07.2024 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, визначеними ст. 286 КАС України.

31.07.2024 до суду надійшов відзив, у якому представник Управління патрульної поліції у задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити, посилаючись на такі обставини.

Відповідно до підпункті «г» пункту 4.14 ПДР України визначено імперативну заборону пішоходам переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є

розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Згідно з вимогами пункту 4.7 Правил дорожнього руху пішоходи повинні

переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і

надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

За диспозицією частини першої статті 127 КУпАП відповідальність настає за

непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної

частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами,

що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху тягнуть за собою

попередження або накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів

доходів громадян.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено

застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що в чужому володінні, знаходиться з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху

працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку,

коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідачем до відзиву додано DVD-диск з медіа-файлом, засвідченим

електронно-цифровим підписом. Зокрема, на відеофайлі «video_2024-06-13_09-50-29» зафіксовано факт переходу позивачем проїзної частини за межами пішохідного перехода, який розташований в зоні видимості, близько 50-100 метрах від місця перетину позивачем проїзної частини. З огляду на те, що в силу п. 9 частини першої статті 31 та статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР

України інспектором зафіксовано у встановленому законом порядку з посиланням в

графі № 7 оскаржуваної постанови, відповідно до статті 283 КУпАП відеозапис є належним та допустимим доказом правопорушення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395

затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні

правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в

автоматичному режимі, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада

2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), яка визначає процедуру оформлення

поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у

сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне

правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи,

яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації

транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні

правопорушення, передбачені статтею 127 КУпАП, виноситься на місці вчинення

адміністративного правопорушення. Чинним на час виникнення спірних відносин законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 127 КУпАП посадовою особою.

В свою чергу інспектор є працівником УПП в Харківській області ДПП, тобто

посадовою особою органів Національної поліції, а отже мав всі законні підстави

розглядати справу про адміністративне правопорушення та винести постанову на місці

його вчинення.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні , посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник Департаменту патрульної поліції в особі юрисконсульта відділу правового забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ільченко Є.С. у задоволенні позову ОСОБА_1 просила відмовити з огляду на його необґрунтованість, підтримавши доводи, викладені у відзиві.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові та електронні докази, приходить до такого висновку.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2345911 від 08.06.2024, складеної інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , 08 червня 2024 року о 16:11:11 по АДРЕСА_1 пішохід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , здійснила перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушила п.4.14 «г» Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП, у зв`язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255грн.

До постанови додаються відео з бодікамери 470089 відеореєстратора 70 mаі.

Дослідивши у судовому засіданні відеозапис з бодікамери 470089 відеореєстратора 70 mаі судом встановлено, що жінка, особу якої у подальшому встановлено як ОСОБА_1 08 червня 2024 року о 16:11:11 по вулиці Малом`ясницькій, 9/11, у м.Харкові здійснила перехід проїзної частини поза пішохідним переходом.

Відповідно до вимог п.4.14 «г» пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири та більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

З оглянутого відеозапису судом встановлено, що проїзна частина, яку перетинала позивач має розділювальну смугу, у зв`язку з чим посилання на п.4.7 ПДР, яким визначено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч, є недоречним, адже вона мала діяти у відповідності до вимог п.4.14 «г» ПДР.

Щодо посилання позивача на дотримання працівниками патрульної поліції в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Статтею 222 КУпАП зазначено, що органи національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі за частиною першою статті 127 КУпАП.

Статтею 258 КУпАП встановлені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а саме: протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених у частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтею 110, частинами першою, другою і третьою статті 114, статтею 115, частинами першою, другою статті 116-1, частинами першою, другою і третьою статті 116-3, статтями 119, 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі положення та приймаючи до уваги обставини справи, суд доходить до висновку, що поліцейський не зобов`язаний був складати протокол про адміністративне правопорушення. Посилання позивача на ту обставину, що вона оспорювала допущене нею порушення, що є підставою для обов`язкового складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки, як вище зазначено, ч. 6 ст. 258 КУпАП передбачає, обов`язкове складання протоколу про адміністративне правопорушення, якщо особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, крім випадків, в тому числі, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

У частині розбіжностей у посаді поліцейського суд зазначає таке.

Відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.

При цьому суд зауважує, що службове посвідчення посвідчує саме належність поліцейського до органів Національної поліції, а факт перебування особи у форменому одязі зі спеціальним жетоном у складі патрульної групи спростовує доводи позивача про складення постанови неуповноваженою особою, адже присвоєння/зміна спеціального звання поліцейського не скасовують його належність до правоохоронного органу.

За положеннями ст. 292 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядається правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня її надходження, якщо інше не встановлено законами України.

Суд не погоджується з доводами позивача, що рішення від 19.06.2024 щодо залишення постанови серії ЕНА № 2345911 від 08.06.2024 без змін, а скарги без задоволення, ухвалено неуповноваженою особою, оскільки від імені Управління патрульної поліції при розгляді скарг може діяти його начальник та його заступники.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 99, 243-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Крикуна Олександра Геннадійовича, Управління патрульної поліції у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий І.М.Демченко