Справа № 260/3685/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2024 року м. Ужгород№ 260/3685/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), яким просить суд: "1. Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України в частині невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 25113,60 грн. (двадцять п`ять тисяч сто тринадцять грн. 60 коп.); 2. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України виплатити ОСОБА_1 25113,60 грн (двадцять п`ять тисяч сто тринадцять грн 60 коп.); 3. Клопочу витребувати у відповідача для вивчення матеріали службового розслідування, якими визначено остаточний розмір індексації грошового забезпечення позивачу, розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження."
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року було витребувано докази в даній справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України. Позивач вказує, за час проходження військової служби отримував індексацію грошового забезпечення, однак у значно меншому розмірі ніж була зазначена у листі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за №11/Г-149 від 13 травня 2020 року. Сума належної позивачу індексації складала 37327,95 грн. Позивач зазначає, що індексація доходів громадян, у тому числі грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою частиною заробітку та підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Отже, сума індексації грошового забезпечення є однією із складових грошового забезпечення і відповідно до закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що відповідачами проведено розрахунок індексації грошового забезпечення з врахуванням всіх індексів, відповідно до законодавства, таким чином, заборгованість перед відповідачами відсутня. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.
Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 у період з 28 червня 1999 року по 05 січня 2023 року проходив військову службу на різних посадах у Державній прикордонній службі України.
Наказом від 02 січня 2023 року № 1-ос, позивача було звільнено та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 8).
Судом встановлено, що відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення 12124,35 грн (а.с. 32).
При цьому позивач вказує, що у відповідності до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 11/Г-149 від 13 травня 2020 року сума належної позивачу індексації складала 37327,95 гривень (а.с. 7).
Як вбачається із листа начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 01 квітня 2024 року № 09/3846-24-Вих, позивачу було проведено виплату індексації в розмірі 12124,35 грн, після утримання військового збору сума становить 11942,48 грн. Сума була перерахована згідно розпорядження від 02 червня 2020 року. Разом з тим встановлено, що окремими посадовими особами фінансово-економічного підрозділу було допущено помилку при розрахунку індексації грошового забезпечення під час надання відповіді від 13 травня 2020 року № 11/Г-149, а саме: зазначена сума у розмірі 37327,95 грн, хоча правильною та коректною являється нарахована сума індексації грошового забезпечення позивача у розмірі 12124,35 грн (а.с. 24).
Позивач вважаючи, що виплата індексації йому проведена в меншому розмірі ніж та на яку він розраховував, а саме в сумі 37327,95 грн звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі по тексту - Закон України № 2011-XII) (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення та існування спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Згідно із статтею 9 частинами 1-4 Закону України № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі по тексту - Закон України № 1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до статті 1 Закону України № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Положеннями статті 4 Закону України № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до статті 6 Закону України № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Водночас в силу вимог статей 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-III індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до пункту 4 абзацу 8 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення 12124,35 грн (а.с. 32).
При цьому позивач вказує, що у відповідності до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за №11/Г-149 від 13 травня 2020 року сума належної позивачу індексації складала 37327,95 гривень (а.с. 7).
Як вбачається із листа начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 01 квітня 2024 року № 09/3846-24-Вих, позивачу було проведено виплату індексації в розмірі 12124,35 грн, після утримання військового збору сума становить 11942,48 грн. Сума була перерахована згідно розпорядження від 02 червня 2020 року. Разом з тим встановлено, що окремими посадовими особами фінансово-економічного підрозділу було допущено помилку при розрахунку індексації грошового забезпечення під час надання відповіді від 13 травня 2020 року № 11/Г-149, а саме: зазначена сума у розмірі 37327,95 грн, хоча правильною та коректною являється нарахована сума індексації грошового забезпечення позивача у розмірі 12124,35 грн (а.с. 24).
Судом було досліджено матеріали службового розслідування за фактом надходження запиту від адвоката ОСОБА_2 з приводу (стосовно) неповної виплати індексації грошового забезпечення громадянину України ОСОБА_1 за період військової служби у НОМЕР_1 прикордонному загоні, надані відповідачем на виконання ухвали суд про витребування доказів (а.с.а.с. 53-80).
Висновком вказаного службового розслідування від 27 березня 2024 року № 12-143-24 факт неповної виплати індексації грошового забезпечення громадянину ОСОБА_3 вважати таким, що не підтвердився; 2. Факт не здійснення повідомлення про нарахування та виплату індексації у розмірі, меншому ніж зазначено у відповіді від 13.05.2020 №11/Г-149, а саме не 37327,95 грн., а 12124,35 грн вважати таким, що підтвердився; 7. Встановити хто з працівників фінансово економічного підрозділу безпосередньо здійснював нарахування індексації грошового забезпечення громадянину ОСОБА_1 у розмірі 12124,35 грн. та відповідно не здійснив повідомлення громадянина ОСОБА_1 про нарахування та виплату індексації у розмірі, меншому ніж зазначено у відповіді від 13.05.2020 №11/Г-149, а саме не 37327,95 грн., а 12124,35 грн. не встановлено, у зв`язку звільненням з роботи бухгалтера 1 категорії (з дипломом магістра) за рахунок посади провідного бухгалтера (з дипломом магістра) фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) працівника ОСОБА_4 ; відмовою від дачі пояснень провідним бухгалтером (з дипломом магістра) фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) працівником ОСОБА_5 (а.с.а.с. 53-56).
Таким чином, судом встановлено, що позивач, як на підставу у виплаті йому індексації грошового забезпечення у меншому розмірі, посилається включно на лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за №11/Г-149 від 13 травня 2020 року.
Листом від 01 квітня 2024 року № 09/3846-24-Вих встановлено, що окремими посадовими особами фінансово-економічного підрозділу було допущено помилку при розрахунку індексації грошового забезпечення під час надання відповіді від 13 травня 2020 року № 11/Г-149, а саме: зазначена сума у розмірі 37327,95 грн, хоча правильною та коректною являється нарахована сума індексації грошового забезпечення позивача у розмірі 12124,35 грн (а.с. 24).
Як встановлено вказаним висновком службового розслідування факт неповної виплати індексації грошового забезпечення позивачу не підтвердився, а відтак відповідачем проведено розрахунок індексації грошового забезпечення з врахуванням всіх індексів, відповідно до законодавства, таким чином, заборгованість перед відповідачами відсутня.
Доказів того, що результати службового розслідування визнані протиправними судом не здобуто.
У зв`язку із наведеним, у задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити.
За правилами встановленими статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
СуддяС.Є. Гаврилко