Справа № 160/20822/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Савченка А.В.

при секретарі судового засідання – Коростильові П.О.,

за участю:

представника позивача – Бондаренка В.Ю.,

представника відповідача – Дерець Т.В.,

установив:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 29.12.2021 р. форма Р №0000038/7.5-19 щодо збільшення ввізного мита та штрафних санкцій на суму 181177,08 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 29.12.2021 р. форма Р №0000039/7.5-19 щодо збільшення податку на додану вартість та штрафних санкцій на суму 3481720,26 грн.;

- зобов’язати Дніпровську митницю надати довідку про відсутність порушень законодавства України з питань митної справи за період діяльності з 30.09.2018 р. по 30.09.2021 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 29 грудня 2021 року Дніпровською митницею були винесені податкові повідомлення-рішення №0000038/7.5-19 та №0000039/7.5-19 відносно «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті», яким необґрунтовано збільшено суму грошового зобов`язання. В подальшому рішення позивачем були оскаржені в адміністративному порядку до Державної митної служби України. Державною митною службою було прийнято рішення, яким скаргу «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення Дніпровської митниці №0000038/7.5-19 та №0000039/7.5-19 без змін. Позивач не погоджується з винесеними ППР, вважає їх незаконними.

28 вересня 2024 року від Дніпровської митниці надійшла заява про продовження процесуального строку, в якій просили відкласти підготовче судове засідання на іншу дату, визначену судом.

Згідно з протоколу підготовчого засідання від 28.09.2023р. підготовче засідання відкладено на 26.10.2023р. о 14:00 год.

09 жовтня 2023 року від Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» ввезла обладнання в Україну за спрощеною митною процедурою (тимчасове ввезення) під обіцянку вивезти його з країни. Однак, компанія не дотрималася цих умов і продовжувала користуватися обладнанням довше, ніж було дозволено. Крім того, компанія передала частину обладнання іншій компанії, що також є порушенням митних правил.

Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 26.10.2023р. суд відклав підготовче засідання на 23.11.2023р. о 14:00 год.

15 листопада 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що позивачем відповідно до Порядку, було подано заяви про продовження митного режиму тимчасового ввезення, відповідач узгодив вказані заяви, та продовжив режим тимчасового ввезення. Зазначає, що не збирався завершувати режим тимчасового ввезення, а відповідач, в свою чергу не мав на меті відмовити в задоволенні заяв та визначати строк для реекспорту товарів. Виходячи з викладеного, твердження відповідача щодо обов’язковості подання заяви про продовження режиму тимчасового ввезення до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення не ґрунтується на нормах діючого законодавства, та фактично протирічить діям самого відповідача.

Згідно з протоколом підготовчого засідання від 23.11.2023р. суд ухвалив продовжити строк підготовчого засідання на 14.12.2023р. о 15:00 год.

06 грудня 2023 року від Дніпровської митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій відповідач зазначив, що за результатами аналізу даних ЄРПН, здійсненого на підставі пункту 2 частини першої статті 352 МК України, встановлено факти передачі Скаржником у користування TOB «ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК» будівельної техніки, ввезеної для будівництва міського метрополітену м. Дніпро. Акти прийому-передач техніки та обладнання від 03,01.2020 та від 27.08.2020, акти надання послуг від 31.01.2020 № 4, від 28.02.2020 № 9, від 31.03.2020 № 13, від 30.04.2020 № 16, від 31.05.2020 № 19, від 30.06.2020 № 22, від 31.07.2020 № 25, від 27.08.2020 № 26, рахунки на оплати від 31,01.2020 № 4, від 28.02.2020 № 10, від 31.03.2020 № 13, від 30.04.2020 № 16, від 31.05.2020 № 19 від 30.06.2020 № 22, від 31.07.2020 № 26, від 27.08.2020 № 27 підтверджують господарські взаємовідносини між Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» та ТОВ «ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК» в частині оренди будівельної техніки та обладнання. Зазначене свідчить про порушення Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» умов режиму тимчасового ввезення. Із заявою до митниці про зміну митного режиму товариство не зверталось, митні платежі в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту не сплачувало. Отже, враховуючи викладене, встановлено факт надання в оренду ТОВ «ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК» будівельної техніки та обладнання, ввезеної в митному режимі тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування, що свідчить про порушення скаржником частини сьомої статті 106, статті 285, частини сьомої статті 286, частини четвертої статті 296 МК України. З урахуванням обставин справи, митниця вважає, що позивач фактично передав іншій особі право користування товаром тимчасово ввезеним на митну територію України без дозволу митного органу.

Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 14.12.2023р. суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 18.01.2024р. о 15:00 год.

Згідно протоколу судового засідання від 18.01.2024р. суд оголосив перерву до 08.02.2024р. о 15:00 год.

Згідно протоколу судового засідання від 20.02.2024р. у судове засідання всі сторони з’явились. Проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.

Відповідно до наказу Дніпровської митниці від 13.09.2021 № 152 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» вимог законодавства України з питань митної справи», на підставі статей 336, 345, частини другої статті 346 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (зі змінами та доповненнями), Плану-графіку документальних планових виїзних перевірок Держмитслужби на ІІІ квартал 2021 року, затвердженого наказом Державної митної служби України від 15 червня 2021 року №441, для перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, наказано Начальнику відділу проведення митного аудиту Дніпровської митниці Косенку Володимиру забезпечити проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (код ЄДРОУ - 26511979) вимог законодавства України з питань митної справи за період діяльності з 30.09.2018 по 30.09.2021, тривалістю 30 (тридцять) робочих днів з 30.09.2021.

Наказом Дніпровської митниці Держмитслужби від 13.09.2021 № 152 затверджена Програма документальної планової виїзної перевірки Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті», яка включала такі питання:

1. Правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

2. Обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування.

3. Правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

4. Відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митних деклараціях, деклараціях митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Протягом періоду, що перевірявся Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» було оформлено 452 митні декларації (далі - МД), пов'язаних:

1) з ввезенням на митну територію України товарів у митному режимі тимчасового ввезення. Усього було оформлено 63 МД типу ІМ 31 ДЕ на товари загальною фактурною вартістю 953698,10 Євро та 5574152,00 дол. США (згідно офіційного курсу Нацбанку на день оформлення МД - 176 688 247 грн.);

2) з подовженням термінів тимчасового ввезення товарів. Усього було оформлено 331 МД типу ІМ 31 ДМ;

3) з зворотнім вивезенням за межі митної території України товарів у митному режимі реекспорту. Усього було оформлено 8 МД типу ЕК 11 АА на товари загальною фактурною вартістю 352292,30 Євро та 165802,00 дол. США (згідно офіційного курсу Нацбанку на день оформлення МД - 15 851 732,22 грн.);

Суцільним порядком була здійснена перевірка дотримання Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» строків завершення митного режиму тимчасового ввезення встановлених митним органом. В результаті були встановлені наступні розбіжності:

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 12.09.2018 №UA110180/2018/417148, згідно графи D/J даної митної декларації, митним органом встановлена дата завершення митного режиму тимчасового ввезення - 30.08.2019, але з метою подовження строку тимчасового ввезення вищенаведеного товару, до митного органу 09.09.2019, була надана митна декларація типу ІМ 31 ДМ №UA110180/2019/415206;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 12.09.2018 №UA110180/2018/417149, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ №UA110180/2019/415208 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 14.09.2018 №UA110180/2018/417257, згідно графи D/J 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415209 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 14.09.2018 № UA110180/2018/417281, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415230 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 24.09.2018 №UA110180/2018/417860, графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ №UA110180/2019/415232 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 26.09.2018 № UA110180/2018/418027, графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ №UA110180/2019/415233 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 26.09.2018 № UA110180/2018/418030, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415231 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 26.09.2018№ UA110180/2018/418032, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415234 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 27.09.2018 № UA110180/2018/418114, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415236;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 27.09.2018 № UA110180/2018/418115, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415237 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 27.09.2018 № UA110180/2018/418116, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415238 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 27.09.2018 № UA110180/2018/418142, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415235 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 28.09.2018 № UA110180/2018/418258, згідно графи D/J - 30.08.2019, МД типу ІМ 31 ДМ № UA110180/2019/415239 подана 09.09.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 27.09.2019 № UA110150/2019/240728, згідно графи D/J - 30.08.2020, типу ІМ 31 ДМ № UA110130/2020/024491 подана 31.08.2019;

- митна декларація типу ІМ 31 ДЕ від 07.04.2021 №UA110150/2021/005338, згідно графи D/J - 30.06.2021. МД типу ІМ 31 ДМ від 29.06.2021 №UA110150/2021/010232 строк тимчасового ввезення вищенаведеного товару був подовжений до 31.07.2021. МД типу ІМ 31 ДМ від 30.07.2021 №UA110150/2021/012306 строк тимчасового ввезення вищенаведеного товару був подовжений до 31.08.2021. МД типу ІМ 31 ДМ від 31.08.2021 №UA110150/2021/014415 строк тимчасового ввезення вищенаведеного товару був подовжений до 30.09.2021, МД типу ІМ 31 ДМ №UA110150/2021/016677 надана 04.10.2021.

Відповідно до пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, у разі втрати товарів, що перебувають під митним контролем у митних режимах, в яких надано звільнення або умовне звільнення від оподаткування, нецільового використання цих товарів або в разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов'язана сплатити суму податкового зобов'язання, на яку було надане таке звільнення або умовне звільнення, та пеню, нараховану відповідно до статті 129 Податкового кодексу України, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування. Т

Тобто, враховуючи наведене, Представництво «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» за невиконання у встановлені строки заходів щодо завершення митного режиму тимчасового ввезення товарів митне оформлення яких було здійснено за цими митними деклараціями зобов'язане сплатити суму податкового зобов'язання, на яку було надане умовне звільнення та пеню, нараховану відповідно до статті 129 Податкового кодексу України, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування.

Під час аналізу податкових накладних, складених Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» у період, який підлягає перевірці, була встановлена наявність податкових накладних де у реквізитах (графах): «Номенклатура товарів/послуг» було зазначено: «Послуги оренди будівельних машин і устаткування». Це зокрема стосувалося наступних податкових накладних: № 45 від 31.01.2020 (дата реєстрації - 14.02.2020), №50 від 28.02.2020 (дата реєстрації - 13.03.2020), № 55 від 31.03.2020 (дата реєстрації - 10.04.2020), № 59 від 30.04.2020 (дата реєстрації - 15.05.2020), №62 від 31.05.2020 (дата реєстрації - 03.06.2020), № 66 від 30.06.2020 (дата реєстрації - 03.07.2020); № 69 від 31.07.2020 (дата реєстрації - 10.08.2020), №70 від 27.08.2020 (дата реєстрації - 31.08.2020).

Згідно реквізитів зазначених податкових накладних, покупцем даної послуги було ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" (код ЄДРПОУ 43219029, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 82-Г).

У подальшому було з`ясовано, що послуги з оренди будівельних машин і устаткування надавалися Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» на підставі договору оренди техніки та обладнання від 12.12.2019 № 20191212-О з ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" (далі – Договір).

Згідно п.п. 1.1 Договору Представництво «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» зобов’язується надати в платне, тимчасове користування, а ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" прийняти та оплатити це користування техніку та обладнання, найменування та кількість яких визначено згідно з Додатками до Договору.

Згідно Додатку № 1 до Договору, Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» була надана в платне, тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" наступні техніка та обладнання:

самохідна бурова установка CASSAGRANDE C6 – 1 шт.;

- самохідна бурова установка CASAGRANDE C8 – 1 шт.;

- стріла для крана 5,5 м – 4 шт.; - шнек для цементу довжиною 6 м – 2 шт.;

- гідравлічна бурова установка CASAGRANDE - M9 – 1 шт.; - стріла для бурової установки – 14,7 м.; - насос високого тиску TECNIWELL - TW352 – 1 шт.;

- міксерна станція TECNIWELL – TW20 – 1 шт.;

- насос високого тиску TECNIWELL – TW400 – 1 шт.;

- міксерна станція TECNIWELL – TW20 – 1 шт.

Крім цього, передачу Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» даної техніки у тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" підтверджують наступні документи: акти прийому – передачі техніки та обладнання: від 03.01.2020, від 27.08.2020; рахунки на оплату: від 31.01.2020 № 4, від 28.02.2020 № 10, від 31.03.2020 № 13, від 30.04.2020 № 16, від 31.05.2020 № 19, від 30.06.2020 № 22, від 31.07.2020 № 26; акти надання послуг: від 28.02.2020 № 9, від 31.01.2020 № 4, від 31.03.2020 № 13, від 30.04.2020 № 16, від 31.05.2020 № 19, від 30.06.2020 № 22, від 31.07.2020 № 25, від 27.08.2020 № 26, від 27.08.2020 № 27.

Представництво «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» листом від 04.11.2021 № LEM-LIM-GEN-002541 надало, в рамках даної перевірки, список митних декларацій згідно яких було здійснено митне оформлення даної техніки та обладнання, а саме:

1. Митна декларація № UA110150/2020/000152;

2. Митна декларація № UA110150/2019/417515;

3. Митна декларація № UA110150/2019/416662;

4. Митна декларація № UA110150/2019/416193;

5. Митна декларація № UA110150/2019/416192.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» були надані в платне, тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" техніка та обладнання поміщені в митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами.

Тобто, Представництво «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті», за передачу іншій особі товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами згідно митних декларацій №: UA110150/2020/000152 від 08.01.2020, UA110150/2019/417515 від 16.10.2019, UA110150/2019/416662 від 01.10.2019, UA110150/2019/416193 від 24.09.2019, UA110150/2019/416192 від 24.09.2019, повинно сплатити митні платежі в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами.

Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» у встановлені митним органом строки не були здійснені заходи щодо завершення митного режиму тимчасового ввезення товарів митне оформлення яких було здійснено за митними деклараціями: від 12.09.2018 №UA110180/2018/417148; від 12.09.2018 №UA110180/2018/417149; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417257; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417281 ; від 24.09.2018 №UA110180/2018/417860; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418027; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418030; від 26.09.2018 №UA 110180/2018/418032; від 27.09.2018 №UA 110180/2018/418114; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418115; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418116; від 27.09.2019 №UA110150/2019/240728; від 07.04.2021 №UA110150/2021/005338, що є порушенням вимог статті 285 та пункту 3 частини 1 статті 292 Митного кодексу України. Враховуючи наведене, у відповідності до пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, суму податкового зобов'язання зі сплати ввізного мита за зазначеними митними деклараціями збільшено на 164 706,42 грн (розрахунок зазначеної суми наведений у додатку 1 до даного акту);

Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» у встановлені митним органом строки не були здійснені заходи щодо завершення митного режиму тимчасового ввезення товарів митне оформлення яких було здійснено за митними деклараціями: від 12.09.2018 №UA110180/2018/417148; від 12.09.2018 №UA110180/2018/417149; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417257; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417281; від 24.09.2018 №UA110180/2018/417860; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418027; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418030; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418032; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418114; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418115; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418116; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418142; від 28.09.2018 №UA110180/2018/418258; від 27.09.2019 №UA110150/2019/240728; від 07.04.2021 №UA110150/2021/005338, що є порушенням вимог статті 285, пункту 3 частини 1 статті 292 Митного кодексу України. Враховуючи наведене, у відповідності до пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України суму податкового зобов’язання зі сплати податку на додану вартість за зазначеними митними деклараціями збільшено на 2 035 251,36 грн (розрахунок зазначеної суми наведений у додатку 1 до даного акту);

Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» були надані в платне, тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" техніка та обладнання оформленні у митному режимі тимчасового ввезення згідно митних декларацій: від 08.01.2020 №UA110150/2020/000152, від 16.10.2019 №UA110150/2019/417515, від 01.10.2019 №UA110150/2019/416662, від 24.09.2019 №UA110150/2019/416193, від 24.09.2019 №UA110150/2019/416192, що є порушенням вимог статті 285, пункту 3 частини 1 статті 292 Митного кодексу України. Враховуючи наведене, у відповідності до частини 7 статті 286 та частини 7 статті 106 Митного кодексу України, суму податкового зобов’язання зі сплати податку на додану вартість за зазначеними митними деклараціями збільшено на 1 129 948,88 грн (розрахунок зазначеної суми наведений у додатку 2 до даного акту);

11 січня 2022 року Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» подано скаргу до Державної митної служби України на податкові повідомлення-рішення від 29.12.2021р. №0000038/7.5-19, №0000039/7.5-19.

За результатами розгляду скарги, Державною митною службою України прийнято Рішення від 29.06.2023р. №08-1/10-06/13/4270, яким скаргу «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення Дніпровської митниці №0000038/7.5-19 та №0000039/7.5-19 без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, врегульовані Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування та застосовані судом в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин.

Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, МК України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 МК України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання МК України та інших законодавчих актів (ч. 1 ст. 1 МК України).

Відповідно до п. 24 ч.1 ст. 4 МК України, митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 25 ч. 1 ст. 4 МК України, митний режим комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ст. 103 МК України, тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно ч. 1 ст. 11 МК України, іноземні товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, зберігають статус іноземних товарів.

Згідно ч. 1 ст. 104 МК України митний режим тимчасового ввезення може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, який передбачає їх перебування під митним контролем.

Відповідно до ч. 6 ст. 104 МК України, для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; 3) подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно зі ст. 285 МК України умовне часткове звільнення від оподаткування ввізним митом застосовується до товарів, зазначених у статті 106 цього Кодексу, поміщених у митний режим тимчасового ввезення, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 18 цього Кодексу.

Порядок застосування умовного часткового звільнення від оподаткування ввізним митом визначено статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 286 МК України до товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення, застосовується умовне часткове звільнення від оподаткування ввізним митом у порядку, визначеному главою 18 цього Кодексу.

У разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування ввізним митом, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі ввізне мито сплачується у порядку, визначеному частиною сьомою статті 106 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 106 МК України, у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до положень Додатка Е до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) можуть поміщуватися товари (за винятком підакцизних), не зазначені у статтях 105, 189 цього Кодексу, а також у Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), або такі, що не відповідають вимогам зазначених Додатків.

Законом від 24.03.2004 №1661-IV Україна приєдналася до Конвенції про тимчасове ввезення (далі Конвенція).

Відповідно до статті 1 Глави І Конвенції про тимчасове ввезення термін «тимчасове ввезення» означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби), мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Пунктом 1 статті 4 Глави III Конвенції про тимчасове ввезення встановлено, що якщо в Додатку не передбачено інше, кожна із Договірних Сторін має право обумовлювати тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів) наданням митного документа та гарантії.

Для товарів (у тому числі транспортних засобів), на які під час ввезення поширюються заборони чи обмеження відповідно до національного законодавства, може вимагатися додаткова гарантія, відповідно до положень, встановлених національним законодавством (п. 4 ст. 4 Конвенції про тимчасове ввезення).

Отже, Конвенція про тимчасове ввезення надає право Договірним Сторонам обумовлювати тимчасове ввезення товарів на їх митні території, звільняти такі товари від ввізного мита і податків за певних умов та допускає поширення встановлених національним законодавством заборон чи обмежень на такі товари.

Відповідно до ст. 19 Конвенції про тимчасове ввезення положення цієї Конвенції не створюють перешкод для застосування заборон та обмежень, які випливають з національних законів та нормативних актів і ґрунтуються на міркуваннях неекономічного характеру, таких, як міркування моралі чи піклування про громадський порядок, міркування громадської безпеки, гігієни чи здоров`я населення, або міркування ветеринарного чи фітосанітарного порядку, пов`язані із захистом диких видів тварин і рослин, яким загрожує вимирання (знищення), або міркування захисту авторських прав та промислової власності.

Разом з тим, Конвенція про тимчасове ввезення не містить заборони щодо обмеження застосування національним законодавством заходів економічного характеру.

Згідно зі статтею 1 Додатка Е Конвенції часткове звільнення означає звільнення від сплати частини суми ввізного мита й податків, які мали б бути стягнуті, якби товари пройшли процедуру митного оформлення для використання в межах території ввезення, за станом на дату, на яку на них було поширено режим тимчасового ввезення.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 106 МК України, у разі тимчасового ввезення товарів з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами за кожний повний або неповний календарний місяць заявленого строку перебування на митній території України сплачується 3 відсотки суми митних платежів, яка підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення.

Сума митних платежів сплачується при поміщенні товарів у митний режим тимчасового ввезення та розраховується за встановлений митним органом строк дії цього митного режиму.

У такому ж порядку сплачуються митні платежі у разі продовження строку тимчасового ввезення зазначених товарів відповідно до статті 108 цього Кодексу.

Загальна сума митних платежів, яка підлягає сплаті за час перебування товарів у митному режимі тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, не повинна перевищувати суми, яка підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення.

Сума митних платежів, сплачена на підставі умовного часткового звільнення від оподаткування митними платежами, поверненню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови.

Згідно ч. 1 ст. 109 МК України за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, митний орган надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) приймає на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 7 ст. 106 МК України, у разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі митні платежі сплачуються в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами. При цьому за період, коли застосовувалося таке звільнення, підлягають сплаті проценти з сум податкових зобов`язань, що підлягали б сплаті у разі, якщо б щодо таких сум надавалося розстрочення податкових зобов`язань відповідно до розділу II Податкового кодексу України.

Підпунктом 206.7.2 п. 206.7 ст. 206 ПК України до операцій із ввезення товарів на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення застосовується умовне повне звільнення від оподаткування або умовне часткове звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 18 МК України, зокрема, умовне часткове звільнення від оподаткування застосовується до товарів та в порядку, визначених статтею 106 МК України. Сплачені суми податку включаються платником до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому було сплачено податок.

Як встановлено, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.12.2021 року №0000038/7.5-19 на загальну суму 181177,08 грн. обґрунтоване тим, що Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» не були здійснені заходи щодо завершення митного режиму тимчасового ввезення товарів у встановлені митним органом строки за митними деклараціями: від 12.09.2018 №UA110180/2018/417148; від 12.09.2018 №UA110180/2018/417149; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417257; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417281 ; від 24.09.2018 №UA110180/2018/417860; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418027; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418030; від 26.09.2018 №UA 110180/2018/418032; від 27.09.2018 №UA 110180/2018/418114; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418115; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418116; від 27.09.2019 №UA110150/2019/240728; від 07.04.2021 №UA110150/2021/005338.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.12.2021 року № 0000039/7.5-19 в частині суми податкового зобов’язання зі сплати податку на додану вартість 2035251,36 грн. обґрунтоване тим, що Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» не були здійснені заходи щодо завершення митного режиму тимчасового ввезення товарів у встановлені митним органом строки за митними деклараціями: від 12.09.2018 №UA110180/2018/417148; від 12.09.2018 №UA110180/2018/417149; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417257; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417281; від 24.09.2018 №UA110180/2018/417860; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418027; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418030; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418032; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418114; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418115; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418116; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418142; від 28.09.2018 №UA110180/2018/418258; від 27.09.2019 №UA110150/2019/240728; від 07.04.2021 №UA110150/2021/005338, що є порушенням вимог статті 285, пункту 3 частини 1 статті 292 Митного кодексу України. Враховуючи наведене, у відповідності до пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України суму податкового зобов’язання зі сплати податку на додану вартість за зазначеними митними деклараціями збільшено на 2035251,36 грн.

На думку митного органу, вказані обставини є порушенням вимог статті 285 та пункту 3 частини 1 статті 292 Митного кодексу України.

Враховуючи наведене, митний орган, у відповідності до пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, збільшив суму податкового зобов'язання зі сплати ввізного мита за зазначеними митними деклараціями.

Так, статтею 285 Митного кодексу України передбачено, що умовне часткове звільнення від оподаткування ввізним митом застосовується до товарів, зазначених у статті 106 цього Кодексу, поміщених у митний режим тимчасового ввезення, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 18 цього Кодексу. Порядок застосування умовного часткового звільнення від оподаткування ввізним митом визначено статтею 106 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 292 Митного кодексу України передбачено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

У відповідності до пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України у разі втрати товарів, що перебувають під митним контролем у митних режимах, в яких надано звільнення або умовне звільнення від оподаткування, нецільового використання цих товарів або в разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов’язана сплатити суму податкового зобов’язання, на яку було надане таке звільнення або умовне звільнення, та пеню, нараховану відповідно до статті 129 цього Кодексу, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування.

Як вбачається зі змісту пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, обов’язок сплатити суму податкового зобов’язання, на яку було надане умовне звільнення, та пеню передбачено, зокрема, в разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів.

Відтак, обов’язковою умовою застосування наслідків, передбачених пунктом 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, є, по-перше, невиконання заходів щодо завершення митного режиму, а по-друге, невиконання у строки, які передбачені Митним кодексом.

Суд не може погодитись із твердженням відповідача, що наявні підстави для застосування наслідків, передбачених пунктом 206.16 статті 206 Податкового кодексу України за те, що позивач у встановлений строк не виконав заходів щодо завершення митного режиму.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частин 1, 3 статті 112 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, митний режим тимчасового ввезення завершується або митним органом, або підприємством шляхом реекспорту товарів, або шляхом поміщення їх в інший митний режим.

Як зазначає позивач, він не мав наміру завершувати режим тимчасового ввезення, відповідно, він не мав вчиняти і не вчиняв дій щодо реекспорту товарів, або поміщення їх в інший митний режим.

Відтак, оскільки застосування наслідків, передбачених пунктом 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, можливе в разі невиконання заходів щодо завершення митного режиму у встановлений строк, але самого факту завершення митного режиму не було, тому немає й підстав для висновку, що позивач у встановлений строк не вчинив заходів щодо завершення митного режиму (тобто заходів щодо реекспорту товарів, або поміщення їх в інший митний режим).

Суд звертає увагу, що позивач мав намір продовжити строк режиму тимчасового ввезення та не мав вчиняти заходи щодо завершення митного режиму (тобто заходи щодо реекспорту товарів, або поміщення їх в інший митний режим), тому й стверджувати про невчинення ним відповідних дій у певні строки немає підстав.

Також суд звертає увагу, що передбачена пунктом 206.16 статті 206 Податкового кодексу України категорія «невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів» відрізняється від передбаченого статтею 108 Митного кодексу поняття «строки тимчасового ввезення».

При цьому, суд звертає увагу, що наслідки, передбачені пунктом 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, встановлені саме за невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення митних режимів, а не за порушення строків тимчасового ввезення.

Отже, відповідач неправомірно застосував у спірних правовідносинах пункт 206.16 статті 206 Податкового кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 108 Митного кодексу України з урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов’язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови.

Як встановлено, 09.09.2019 р. позивач подав до митниці заяви про продовження митного режиму тимчасового ввезення товару за деклараціями від 12.09.2018 №UA110180/2018/417148; від 12.09.2018 №UA110180/2018/417149; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417257; від 14.09.2018 №UA110180/2018/417281; від 24.09.2018 №UA110180/2018/417860; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418027; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418030; від 26.09.2018 №UA110180/2018/418032; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418114; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418115; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418116; від 27.09.2018 №UA110180/2018/418142; від 28.09.2018 №UA110180/2018/418258.

Так, митний орган дійшов висновку, що додаткові митні декларації для продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами подані до митного оформлення 09.09.2019 р., тобто після завершення встановленого строку, у зв’язку з чим застосував штраф.

Таким чином, позивача вже притягнуто до відповідальності за порушення строків тимчасового ввезення, передбачених статтею 108 Митного кодексу України, що не є предметом цього спору. Проте, суд дійшов висновку, що підстав для застосування наслідків, передбачених пунктом 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, за невиконання заходів щодо завершення митних режимів, у спірних правовідносинах немає.

Отже, податкове повідомлення рішення від 29.12.2021 р. форма Р № 0000038/7.5-19 щодо збільшення ввізного мита та штрафних санкцій на суму 181177,08 грн. та повідомлення рішення від 29.12.2021 р. форма Р № 0000039/7.5-19 в частині збільшення податку на додану вартість та штрафних санкцій на суму на 2035251,36 грн. та штрафних санкцій на 203525,14 грн. є неправомірними.

Щодо повідомлення рішення від 29.12.2021 р. форма Р № 0000039/7.5-19 в частині збільшення податку на додану вартість та штрафних санкцій на суму 1129948,88 грн. та штрафних санкцій суд зазначає таке.

Збільшення податку на додану вартість на суму 1129948,88 грн. та застосування штрафних санкцій здійснено на підставі висновків відповідача про те, що представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» були надані в платне, тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" техніка та обладнання оформленні у митному режимі тимчасового ввезення згідно митних декларацій: від 08.01.2020 №UA110150/2020/000152, від 16.10.2019 №UA110150/2019/417515, від 01.10.2019 №UA110150/2019/416662, від 24.09.2019 №UA110150/2019/416193, від 24.09.2019 №UA110150/2019/416192, що є порушенням вимог статті 285, пункту 3 частини 1 статті 292 Митного кодексу України. Враховуючи наведене, у відповідності до частини 7 статті 286 та частини 7 статті 106 Митного кодексу України, суму податкового зобов’язання зі сплати податку на додану вартість за зазначеними митними деклараціями збільшено на 1 129 948,88 грн (розрахунок зазначеної суми наведений у додатку 2 до цього акта.

Як встановлено, Під час аналізу податкових накладних, складених Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» у період, який підлягає перевірці, була встановлена наявність податкових накладних де у реквізитах (графах): «Номенклатура товарів/послуг» було зазначено: «Послуги оренди будівельних машин і устаткування». Це зокрема стосувалося наступних податкових накладних: № 45 від 31.01.2020 (дата реєстрації - 14.02.2020), №50 від 28.02.2020 (дата реєстрації - 13.03.2020), № 55 від 31.03.2020 (дата реєстрації - 10.04.2020), № 59 від 30.04.2020 (дата реєстрації - 15.05.2020), №62 від 31.05.2020 (дата реєстрації - 03.06.2020), № 66 від 30.06.2020 (дата реєстрації - 03.07.2020); № 69 від 31.07.2020 (дата реєстрації - 10.08.2020), №70 від 27.08.2020 (дата реєстрації - 31.08.2020).

Згідно реквізитів зазначених податкових накладних, покупцем даної послуги було ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" (код ЄДРПОУ 43219029, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 82-Г).

У подальшому було з`ясовано, що послуги з оренди будівельних машин і устаткування надавалися Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» на підставі договору оренди техніки та обладнання від 12.12.2019 № 20191212-О з ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" (далі – Договір).

Згідно п.п. 1.1 Договору Представництво «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» зобов’язується надати в платне, тимчасове користування, а ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" прийняти та оплатити це користування техніку та обладнання, найменування та кількість яких визначено згідно з Додатками до Договору.

Згідно Додатку № 1 до Договору, Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» була надана в платне, тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" наступні техніка та обладнання:

самохідна бурова установка CASSAGRANDE C6 – 1 шт.;

- самохідна бурова установка CASAGRANDE C8 – 1 шт.;

- стріла для крана 5,5 м – 4 шт.; - шнек для цементу довжиною 6 м – 2 шт.;

- гідравлічна бурова установка CASAGRANDE - M9 – 1 шт.; - стріла для бурової установки – 14,7 м.; - насос високого тиску TECNIWELL - TW352 – 1 шт.;

- міксерна станція TECNIWELL – TW20 – 1 шт.;

- насос високого тиску TECNIWELL – TW400 – 1 шт.;

- міксерна станція TECNIWELL – TW20 – 1 шт.

Крім цього, передачу Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» даної техніки у тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" підтверджують наступні документи: акти прийому – передачі техніки та обладнання: від 03.01.2020, від 27.08.2020; рахунки на оплату: від 31.01.2020 № 4, від 28.02.2020 № 10, від 31.03.2020 № 13, від 30.04.2020 № 16, від 31.05.2020 № 19, від 30.06.2020 № 22, від 31.07.2020 № 26; акти надання послуг: від 28.02.2020 № 9, від 31.01.2020 № 4, від 31.03.2020 № 13, від 30.04.2020 № 16, від 31.05.2020 № 19, від 30.06.2020 № 22, від 31.07.2020 № 25, від 27.08.2020 № 26, від 27.08.2020 № 27.

Представництво «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» листом від 04.11.2021 № LEM-LIM-GEN-002541 надало, в рамках даної перевірки, список митних декларацій згідно яких було здійснено митне оформлення даної техніки та обладнання, а саме:

1. Митна декларація № UA110150/2020/000152;

2. Митна декларація № UA110150/2019/417515;

3. Митна декларація № UA110150/2019/416662;

4. Митна декларація № UA110150/2019/416193;

5. Митна декларація № UA110150/2019/416192.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного Представництвом «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» були надані в платне, тимчасове користування ТОВ "ТЕМЕЛТАШ ГЕОТЕК" техніка та обладнання поміщені в митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що Представництво «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті», за передачу іншій особі товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами згідно митних декларацій №: UA110150/2020/000152 від 08.01.2020, UA110150/2019/417515 від 16.10.2019, UA110150/2019/416662 від 01.10.2019, UA110150/2019/416193 від 24.09.2019, UA110150/2019/416192 від 24.09.2019, повинно сплатити митні платежі в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами.

Надаючи оцінку вказаним висновкам, суд виходить із такого.

Порядок та умови тимчасового ввезення товарів на митну територію здійснюється відповідно до положень Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), до якої України приєдналася відповідно до Закону №1661-V від 24 березня 2004 року.

Згідно пункту a) статті 1 зазначеної Конвенції «тимчасове ввезення» означає: митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Статтею 2 цієї Конвенції передбачено, що кожна із Договірних Сторін зобов`язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Не впливаючи на положення Додатка E, режим тимчасового ввезення надається з загальним умовним звільненням від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Конвенції якщо в Додатку не передбачено інше, кожна із Договірних Сторін має право обумовлювати тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів) наданням митного документа та гарантії.

Згідно частини першої статті 7 Конвенції, товари (у тому числі транспортні засоби), на тимчасове ввезення яких був наданий дозвіл, повинні бути вивезені у визначений термін, визнаний достатнім для досягнення мети тимчасового ввезення. Цей термін обумовлюється окремо у кожному Додатку.

Статтею 103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до частини шостої статті 104 МК України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Статтею 106 МК України визначено товари, що можуть помішуватися у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами.

Частиною першою статті 106 МК України передбачено, що у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до положень Додатка Е до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) можуть поміщуватися товари (за винятком підакцизних), не зазначені у статтях 105, 189 цього Кодексу, а також у Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), або такі, що не відповідають вимогам зазначених Додатків.

Згідно частини сьомої статті 106 МК України у разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі митні платежі сплачуються в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами. При цьому за період, коли застосовувалося таке звільнення, підлягають сплаті проценти з сум податкових зобов`язань, що підлягали б сплаті у разі, якщо б щодо таких сум надавалося розстрочення податкових зобов`язань відповідно до розділу II Податкового кодексу України.

Пунктом 1 частини першої статті 279 МК України передбачено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Згідно частини першої статті 286 МК України товари, поміщені у митний режим імпорту, оподатковуються ввізним митом, якщо інше не передбачено законом, при дотриманні умов та обмежень, встановлених главою 13 цього Кодексу.

У випадках, встановлених законами України, товари, поміщені у митний режим імпорту, оподатковуються сезонним митом та/або особливими видами мита.

Відповідно до абзацу 2 частини сьомої статті 286 МК України у разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування ввізним митом, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі ввізне мито сплачується у порядку, визначеному частиною сьомою статті 106 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає:

1) у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України;

2) при незаконному переміщенні товарів, що перебувають на території вільної митної зони або на митному складі, - з моменту такого переміщення товарів;

3) у разі вивезення товарів з митної території України:

а) при оформленні товарів відповідно до митного режиму експорту - з моменту прийняття митним органом митної декларації;

б) при вивезенні товарів за межі митної території України без оформлення митної декларації та при незаконному вивезенні товарів за межі митної території України - з моменту фактичного вивезення товарів за межі митної території України;

в) при невиконанні умов, установлених щодо товарів, які вивозилися за межі митної території України із звільненням від оподаткування вивізним митом, - з моменту, коли ці товари прибули до іншого місця призначення, ніж те, у зв`язку з яким надавалося таке звільнення;

4) після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання;

5) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 296 МК України у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття митним органом митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Згідно пп. «в» п. 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п. 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання нерезидентами суб`єктам господарювання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Згідно п. 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до п. 206.7 статті 206 ПК України до операцій із ввезення товарів на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення застосовується умовне повне звільнення від оподаткування або умовне часткове звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 18 Митного кодексу України.

Згідно пункту 206.16 статті 206 ПК України у разі втрати товарів, що перебувають під митним контролем у митних режимах, в яких надано звільнення або умовне звільнення від оподаткування, нецільового використання цих товарів або в разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов`язана сплатити суму податкового зобов`язання, на яку було надане таке звільнення або умовне звільнення, та пеню, нараховану відповідно до статті 129 цього Кодексу, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування.

У ході розгляду справи установлено факт передачі передачу іншій особі товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення.

Суд зауважує, що у разі передачі товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, у користування іншій особі, в особи виникає обов`язок сплатити митні платежі згідно з частиною сьомою статті 106 МК України.

Відповідно до статті 19 Конвенції про тимчасове ввезення положення цієї Конвенції не створюють перешкод для застосування заборон та обмежень, які випливають з національних законів та нормативних актів і ґрунтуються на міркуваннях неекономічного характеру, таких, як міркування моралі чи піклування про громадський порядок, міркування громадської безпеки, гігієни чи здоров`я населення, або міркування ветеринарного чи фіто санітарного порядку, пов`язані із захистом диких видів тварин і рослин, яким загрожує вимирання (знищення), або міркування захисту авторських прав та промислової власності.

Водночас Конвенція про тимчасове ввезення не містить заборони щодо обмеження застосування національним законодавством заходів економічного характеру.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.10.2023 року (справа № 380/404/21).

Отже, ураховуючи викладене та враховуючи встановлені обставини справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством, а тому у задоволенні позову в частині оскарження повідомлення рішення від 29.12.2021 р. форма Р № 0000039/7.5-19 в частині збільшення податку на додану вартість та штрафних санкцій на суму 1129948,88 грн. та штрафних санкцій належить відмовити.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд

вирішив:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Дніпровської митниці від 29.12.2021 р. № 0000038/7.5-19.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Дніпровської митниці від 29.12.2021 р. № 0000039/7.5-19 у частині збільшення суми грошового зобов’язання з податку на додану вартість на 2035251,36 грн. (два мільйони тридцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят одна гривня 36 копійок) та штрафних санкцій на 203525,14 грн. (двісті три тисячі п'ятсот двадцять п'ять гривень 14 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 09.08.2024 р.

Суддя А.В. Савченко