Справа № 520/13424/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
08 серпня 2024 року № 520/13424/24
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 19 від 09 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити грошову допомогу станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 19 від 09 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV є протиправним та таким, що порушує її права, а відтак підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.05.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а позов відповідно таким, що не підлягає задоволенню. Також представником відповідача вказано, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Спірне у цій справі рішення було прийнято за результатом розгляду заяви позивача у зв`язку з тим, що страховий стаж позивача становить 43 роки 06 місяців 21 день, а спеціальний стаж роботи позивача становить 04 роки 10 місяців 03 дні. До спеціального стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, не враховано період роботи з 09.09.1983 по 19.08.1991 на посаді акомпаніатора згідно довідки від 13.03.2023 № 24/01-20, яка видана Комунальним закладом «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа № 1 Харківської міської ради» та з 26.081991 по 02.09.1998 на посаді акомпаніатора згідно довідки від 18.09.2023 № 01-28/16, яка видана Комунальним закладом «Центр дитячої та юнацької творчості №6» оскільки посада акомпаніатора не передбачена Переліком № 909 та період роботи з 01.10.2004 по теперішній час на посаді музичного викладача школи згідно довідки від 01.04.2024, яка видана Департаментом культури Комунальний початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Дитяча музична школа № 6 ім. М.В.Лисенка», оскільки посада викладача дитячої музикальної школи не передбачено Переліком № 909. Також представником відповідача наголошено на дискреційності повноважень відповідача щодо частини позовних вимог зобов`язального характеру.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове Державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 19 від 09.04.2024 року позивачу відмовлено в призначенні грошової допомоги згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зі змісту зазначеного рішення відповідача вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вік заявниці 60 років. Так, вказано, що пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. В той же час вказано, що страховий стаж особи становить 43 роки 06 місяців 21 день, а спеціальний стаж роботи становить 04 роки 10 місяців 03 дні. До спеціального стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, не враховано період роботи з 09.09.1983 до 19.08.1991 на посаді акомпаніатора згідно довідки від 13.03.2023 № 24/01-20, яка видана Комунальним закладом «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа № 1 Харківської міської ради» та з 26.08.1991 до 02.09.1998 на посаді акомпаніатора згідно довідки від 18.09.2023 № 01-28/16, яка видана Комунальним закладом «Центр дитячої та юнацької творчості №6» оскільки посада акомпаніатора не передбачена Переліком № 909, а також до стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, не враховано період роботи з 01.10.2004 по теперішній час на посаді музичного викладача школи згідно довідки від 01.04.2024, яка видана Департаментом культури Комунальний початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Дитяча музична школа № 6 ім. М.В.Лисенка», оскільки посада викладача дитячої музикальної школи не передбачено Переліком № 909.

Позивачем у позовній заяві вказано, що відповідно до норм діючого законодавства вона має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, що пов`язується із наявністю необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності. При цьому, позивачем вказано на помилковість доводів представника відповідача.

Отже, вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із приписами ст.46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевикладеного суд зазначає, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії по віку.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.03.2019 року по справі №127/9277/17.

Відповідно до п.п. 1.6 та 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно із п.2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу пенсія призначена за віком та розрахована відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, після звернення позивача із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповідачем у даній справі було прийнято рішення, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.04.2024 року №19 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно заяви від 02.04.2024 у зв`язку з відсутністю підстав.

Так, представником відповідачем у спірному рішенні було викладено висновки стосовно того, що до стажу, який дає право на виплату зазначеної допомоги не зараховані наступні періоди роботи: з 09.09.1983 до 19.08.1991 на посаді акомпаніатора згідно довідки від 13.03.2023 № 24/01-20, яка видана Комунальним закладом «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа № 1 Харківської міської ради»; з 26.08.1991 до 02.09.1998 на посаді акомпаніатора згідно довідки від 18.09.2023 № 01-28/16, яка видана Комунальним закладом «Центр дитячої та юнацької творчості №6» оскільки посада акомпаніатора не передбачена Переліком № 909, з 01.10.2004 по теперішній час на посаді музичного викладача школи згідно довідки від 01.04.2024, яка видана Департаментом культури Комунальний початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Дитяча музична школа № 6 ім. М.В.Лисенка», оскільки посада викладача дитячої музикальної школи не передбачено Переліком № 909. Таким чином, вказано, що спеціальний стаж роботи (працівники освіти) позивача становить: 04 роки 10 місяців 03 дні, що не дає право для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п.п. 5, 6, 7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Згідно із п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Зміст Розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 (далі - Постанова №909) в частині «Найменування закладів і установ» містить зазначення «Загальноосвітні навчальні заклади» та «Позашкільні навчальні заклади», а в частині «Найменування посад» містить зазначення учителі, заступники з навчально-виховної роботи та, відповідно, завідуючі відділами.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що з аналізу наведених норм законодавства слід дійти висновку про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.02.2019 року у справі №462/5636/16-а.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22 червня 2000 року №1841-III (далі - Закон №1841-III) система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає, зокрема, державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти.

Статтею 4 Закону №1841-III передбачено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, відповідно до якого, до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, викладачі всіх спеціальностей.

Приписами абз. 3 ч.4 ст.21 Закону №1841-III визначено, що педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

У відповідності до п. 5 ст. 12 Закону №1841-ІІІ перелік типів закладів позашкільної освіти затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2011 року № 433 затверджено Перелік типів позашкільних навчальних закладів (далі - Перелік № 433).

Пунктом 6 Переліку № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Згідно Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, директор позашкільного навчального закладу, заступники директора позашкільного навчального закладу, вчителі, викладачі всіх спеціальностей, концертмейстер, акомпаніатор у позашкільних закладах; до посад науково-педагогічних працівників, в тому числі, викладачі та концертмейстери.

У спірні у цій справі періоди позивач займала посади акомпаніатора та музичного викладача, що підтверджується відомостями трудової книжки, складеної на ім`я позивача, та у складених відповідних довідках.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №876/5312/17 вказала наступне: «…ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень ст. 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років».

Аналогічного висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 233/4308/17.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що акомпаніатор та музичний викладач є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, отже, стаж роботи викладачем у перелічених вище закладах, підлягає зарахуванню до стажу у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Посилання представника відповідача на обставини того, що Переліком №909 визначено вичерпний список посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, однак, посаду викладача даним Переліком не передбачено, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000 р. затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, відповідно до якого до посад педагогічних працівників належать, зокрема, викладачі всіх спеціальностей.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 721/1053/16-а.

Враховуючи встановлене вище суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 19 від 09 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

В той же час з огляду на встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача належним способом їх відновлення є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити позивачу грошову допомогу станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 19 від 09 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити грошову допомогу станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.