Справа № 598/1192/24
Суддя: Щербата Г. Р.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1192/24
провадження № 2-а/598/22/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Щербатої Г.Р.

секретаря Казмірук Н.Г.

розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2057175 від 03.05.2024 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., за те, що він 09.05.2024 року о 02 год. 46 хвилин керуючи транспортним засобом марки Рено Сценік на 289 кілометрі автодороги М-19, на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, чим порушив п.2.4(а) ПДР України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, 09.05.2024 року він керував вказаним автомобілем марки Рено Сценік та на 289 кілометрі автодороги М-19 був зупинений працівником поліції, який не вказав причини та підстави зупинки керованого ним транспортного засобу, не повідомив які конкретно порушення Правил дорожнього руху порушені ним, не роз`яснив його права та обов`язки, не надав жодного доказу, що вказують на вчинення правопорушення, не забезпечив право на захист, а вніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу. Оскільки працівником поліції було порушено порядок розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, без з`ясування всіх обставин справи з порушенням його прав, зокрема, йому не було роз`яснено прав та обов`язків щодо залучення адвоката, на участь у дослідженні доказів, можливості заявляти клопотання, ознайомлення з матеріалами справи, вважає що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Від представника позивача адвоката Майка А.Б. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позов.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду даного адміністративного позову, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2057175 від 03.05.2024 року ОСОБА_1 09.05.2024 року о 02 год. 46 хвилин, на 289 кілометрі автодороги М-19, керував транспортним засобом марки Рено Сценік, на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, чим порушив п.2.4(а) ПДР України, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпроАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить скасувати оскаржувану постанову з тих підстав, що працівник поліції, який зупинив керований ним транспортний засіб, не вказав причини та підстави зупинки транспортного засобу, не повідомив які конкретно порушення Правил дорожнього руху порушені ним, не роз`яснив його права та обов`язки, не надав жодного доказу, що вказують на вчинення правопорушення, не забезпечив право на захист, а вніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Для спростування доводів позивача та підтвердження його вини у порушення ПДР України відповідач жодних належних та допустимих доказів визначених законом суду не надав.

Згідно ст.254 КУпроАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.256 КУпроАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Права та обов`язки водія транспортного засобу передбачені Законом України «Про національну поліцію» відповідно до якого законні підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки документів. Однією з підстав зупинки транспортного засобу є порушення правил дорожнього руху. Всі одинадцять підстав для зупинки транспортного засобу передбачені ст.35 вказаного Закону.

Зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про національну поліцію» зобов`язує поліцейського, звертаючись до водія, назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення.

Відповідно до ч.3 ст.35 ЗаконуУкраїни «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про національну поліцію»зобов`язує поліцейського дотримуватися законів та не порушувати прав водія. Водій має право на отримання інформації хто саме його зупинив, по якій причині та має право на безперешкодний рух за відсутності законних підстав для його зупинки.

Із змісту позовної заяви вбачається, що поліцейський у даному конкретному випадку не дотримався вимог чинного законодавства та без доказів порушення правил дорожнього руху не мав права вимагати документи у водія.

До такого висновку дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд, який у постанові від 20 листопада 2020 року у справі №473/1404/20 зазначив, що якщо поліцейським не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимога інспектора до водія про пред`явлення документів, що посвідчують особу або документів на право керування є неправомірною.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17, а саме, що поліцейські не можуть вимагати у водія свідоцтво про реєстрацію автомобіля та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, якщо у них немає доказів вчинення правопорушення.

Відповідно до вищезазначеного, водій не зобов`язаний надавати документи без доказів порушення ним Правил дорожнього руху.

В силу вимог ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА №2057175 від 03.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. підлягає скасуванню, оскільки доказів про порушення позивачем п.2.4(а) ПДР та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпроАП органом поліції суду не представлено, як і не надано доказів щодо перевірки та спростування обставин, зазначених ОСОБА_1 у поданому позові.

Приймаючи до уваги вищенаведене, дослідивши матеріали справи, з яких вбачається, що позивачем ОСОБА_1 для пред`явлення до суду адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 1211,20 грн. сплаченого позивачем судового збору, за подання до суду даного адміністративного позову.

Керуючись ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257,271, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2057175 від 03.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. визнати протиправною та скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2057175 від 03.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпроАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп.

Дане рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому дане рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 09 серпня 2024 року.

Суддя Галина ЩЕРБАТА