Справа № 634/725/24
Суддя: Єрьоміна О. В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/725/24

Провадження № 2-а/634/9/24

"08" серпня 2024 р. сел. Сахновщина Харківської області

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Сахновщинського районного суду Харківської області разом із клопотанням про поновлення строку для звернення до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7987715, винесену 21.10.2023 року інспектором ВП №1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області капралом поліції Вобжею Денисом Андрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., а провадження у справі закрити.

Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови мотивоване тим, що адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, копії постанови не отримував. Дізнався про наявність спірної постанови після накладення арешту на банківський рахунок на початку липня 2024 року, а про наявність постанови про арешт коштів божника ОСОБА_1 стало відомо лише 17.07.2024 року, оскільки в першій половині липня 2024 року перебував за межами Харківської області та не мав можливості зв`язатися з адвокатом.

Ухвалою судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 25.07.2024 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки та не відповідала вимогам ч. 2 ст. 286КАС України, та надано позивачеві строк для усунення недоліків, запропонувавши позивачу усунути зазначені недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження неможливості звернутись до суду у строки визначені ч. 2 ст.286КАС України або зазначити інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

05.08.2024 року на виконання ухвали суду від 25.07.2024 року надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких позивач просить поновити строк на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови, підписи, які містяться у ній не належать останньому. Про проведення операцій з його банківськими рахунками позивачу стало відомо на початку червня 2024 року. Факт отримання представником позивача копії оскаржуваної постанови 08.07.2024 року не можна ототожнювати з початком відліку процесуального строку для подання відзиву. Позивач у період часу з 06.07.2024 року до 17.07.2024 року перебував за межами Харківської області, що перешкодило ознайомленню ОСОБА_1 з оскаржуваною постановою та вироблення спільної правової позиції між адвокатом та його клієнтом згідно укладеного 05.06.2024 року договору про правову допомогу.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, вважаю, що позов підлягає поверненню позивачу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлено десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення такої постанови.

Вказане законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Понад те, в силу частини першої статті 121 КАС України підстави пропуску строку можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлений у разі наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Водночас, як випливає із установленого частиною першою статті 77 КАС України правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, у даному випадку саме позивач повинен довести належними доказами наявність обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду.

Проте, матеріали справи не містять доказів існування таких обставин.

Твердження позивача та його представника про те, що копію спірної постанови у день її прийняття останній не отримував спростовуються наявним на ній підписом правопорушника. При цьому встановлення належності цього підпису саме позивачу виходить за межі повноважень адміністративного суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.04.2022 року по справі № 329/157/21.

Для поновлення строку звернення до суду - судом вбачаються підстави виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву (клопотання). Незнання про порушення через байдужість до своїх прав, або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Водночас, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ст. 251 ЦК України). Основний акцент робиться на юридичному факті, тобто дії чи події, які набувають юридичного значення зі спливом строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строк звернення до суду є матеріально-правовим, а не процесуальним. Правова природа цього строку є аналогічною до строку позовної давності у цивільних правовідносинах.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Так, ОСОБА_1 30.05.2024 року звертався до Сахновщинського районного суду Харківської області із аналогічним позовом, та ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 03.06.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 щодо оскарження постанови серії ЕАТ № 7987715 від 21.10.2023 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП було залишено без руху на підставі ч.1 ст.123 КАС України, оскільки позивач звернувся до суду з позовом після спливу встановленого ст. 286 КАС України строку для звернення до суду та вказані позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не вважаються судом поважними.

Позивач у встановлений законом строк недоліки, вказані судом не усунув, а тому ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 18.06.2024 року, яка набрала законної сили 04. 07. 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - визнано неподаною та повернуто позивачу, що спростовує посилання позивача про обізнаність наявності оскаржуваної постанови лише у липні 2024 року, та є спробою ввести суд в оману.

Крім того, з вказаних ухвал судді слідує, що при звернення до суду з позовною заявою 30. 05. 2024 року позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку у зв`язку з тим, що копію постанови отримав лише у травні 2024 року, тоді як при звернення до суду з аналогічним позовом вже 22. 07. 2024 року представник зазначає про обізнаність позивача з постановою лише у липні 2024 року. Також в обгрунтуванні поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом 22. 07. 2024 року заначено, що про проведення операція з банківськими рахунками позивачу стало відомо на початку червня 2024 року, а договір з адвокатом про правову допомогу було укладено 05. 06. 2024 року, тоді як це суперечить даним, викладеним в ухвалі судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 03. 06. 2024 року, й у клопотанні про поновлення пропущенного строку від 30. 05. 2024 року, з яких вбачається, що арешт коштів позивачу здійснено 29. 04. 2024 року, банківську картку заблоковано у травні, договір про надання правової допомоги з тим самим адвокатом укладено 24. 05. 2024 року.

Вказані обставини свідчать про недобросовісне користування процесуальними правами учасника судового процесу та його представника.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що позивачу ОСОБА_1 було достеменно відомо про існування обставин, які стали згодом предметом даного позову, починаючи з 30. 05. 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС україни, якщо вказані у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, вважаю, що звернення ОСОБА_1 повторно до суду з даними позовними вимогами 22.07.2024 року відбулось поза межами встановленого десятиденного строку, а підстави, вказані позивачем та його представником, для поновлення пропущенного строку суд визнає неповажними, оскільки вони є неправдивими, а тому наявні підстави для повернення позивачу його позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 118, 120, 122, 123, 161, 169, 171, 287 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 8 ст.169КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: