Справа № 320/34994/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про відмову у задоволені заяви про скасування заходів реагування

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві клопотання представника Головного управління ДПС у місті Києві про скасування заходів забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІНОЙЛ» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними, скасування розпорядження, зобов’язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІНОЙЛ» про забезпечення адміністративного позову.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

05 серпня 2024 року представником Головного управління ДПС у місті Києві подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що передане судді для розгляду 06.08.2024.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначив, що встановлення протиправності чи обґрунтованості оскаржуваних розпоряджень щодо анулювання ліцензій на оптову та роздрібну торгівлю пальним потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні при розгляді справи по суті позовних вимог, а сама лише незгода заявника з підставами для прийняття органом, який видав ліцензію, розпорядження про анулюванню ліцензії, а також звернення до суду з позовом про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Також, представник відповідача додав, що відсутні очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення та вжиті заходи забезпечення фактично підміняють собою судове рішення та вирішують позовні вимоги до розгляду справи по суті.

З урахуванням наведених обставин, відповідач просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року.

До суду від ТОВ «ОДІНОЙЛ» надійшли заперечення проти клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому зазначено, що скасування заходів забезпечення позову призведе до поновлення дії оскаржуваного розпорядження № 285-рл від 19.07.2024 в результаті чого виникнуть негативні наслідки у вигляді: припинення функціонування товариства, яке є постачальником підприємств критичної інфраструктури та сфери оборони; можливість настання техногенних аварій та екологічного забруднення навколишнього середовища; неможливість сплати позивачем податків, виплати заробітної плати, орендної плати, знищення майна вцілому тощо.

Стверджує, що враховуючи, що оскаржуване розпорядження вже анулювало ліцензію товариства, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам підприємства до ухвалення рішення в адміністративній справі не просто існує, а такі права вже порушуються, тому забезпечення позову у даній справі є необхідною умовою для уникнення погіршення впливу оскаржуваного розпорядження на діяльність товариства до вирішення справи по суті.

Наголосив на тому, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року сприяють ефективному захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся, а скасування заходів забезпечення позову може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами та фінансовими втратами як позивача, так і втратами надходжень до державного бюджету, тому позивач просить суд у задоволенні клопотання податкового органу відмовити повністю.

Після висловлення своїх позицій представники сторін заявили клопотання про продовження розгляду клопотання у порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою суд на місці ухвалив про продовження розгляду клопотання у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до частини 5 статті 157 КАС України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Аналізуючи положення процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову, слід зазначити, що скасування заходів забезпечення позову можливе коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.

Підставою для скасування заходів забезпечення адміністративного позову може бути спростування обставин, на підставі яких були вжиті ці заходи.

Більш того, скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону, зокрема, відсутні підстави для забезпечення позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІНОЙЛ» про забезпечення адміністративного позову.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Згідно з статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі Закон №481) ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до статті 15 Закону №481 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії (стаття 1 Закону №481).

Отже, анулювання зазначених ліцензій призводить до припинення відповідної ліцензованої діяльності позивача.

Таким чином, Київський окружний адміністративний суду в ухвалі від 25 липня 2024 року дійшов до висновку, що викладені позивачем обставини та надані докази вказують на небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких буде необхідно докласти значних зусиль і витрат, оскільки заборона здійснення торгівлі пальним може призвести до повного зупинення господарської діяльності товариства, а також можливі інші наслідки, про які суд зазначав раніше.

Окрім того, заявником не спростовано обставини, на підставі яких були вжиті такі заходи та не вказано про нові обставини, що обґрунтовують необхідність скасування заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що доводи Головного управління ДПС м. Києві, викладені в поданому клопотанні, на обґрунтування наявності підстав для скасування заходів забезпечення адміністративного позову фактично зводяться до не погодження відповідача із винесеним судовим рішенням (ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2024), що не є підставою для скасування заходів забезпечення адміністративного позову. У той же час, незгода із судовим рішенням є підставою для оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку.

Також, суд приймає до уваги твердження позивача, що можливість здійснення позивачем господарської діяльності безпосередньо залежить від наявності відповідних ліцензій, анулювання яких призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, що матиме невідворотні наслідки, в тому числі, у вигляді збитків, простою обладнання, яке потребує постійного обслуговування, та необхідності вивільнення працівників, які його обслуговують, а тому невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 87640690) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, зокрема майнових наслідків заборони суб’єкту здійснювати певні дії.

Тому, суд також дійшов висновку, що встановлення заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупиненням рішень, якими анульовано позивачу ліцензії на оптову торгівлю пальним до вирішення судом спору у цій справі відповідає предмету позову, є співмірним з ними та водночас вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Також суд акцентує увагу на Рекомендаціях № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У той же час, суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову вжиті судом є розумними та адекватними, а також такими, що забезпечать збалансованість інтересів сторін, а не вжиття таких заходів створить очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів не лише позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а й третіх осіб, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись статтями 157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.