Справа № 280/5497/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

280/5497/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року

Справа № 280/5497/24

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Запорізької окружної прокуратури до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Запорізької окружної прокуратури (далі – позивач) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.03.2024 №28 «Про припинення використання захисної споруди в режимі ПРУ»;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.03.2024 №29 «Про створення найпростішого укриття».

Ухвалою суду від 17.06.2024 відкрито спрощене провадження у справі без виклику (повідомлення) учасників справи.

Також, 05.03.2024 Долинською СР прийнято рішення №29 «Про створення найпростішого укриття», яким вирішено створити найпростіше укриття в Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138, а також зобов’язано балансоутримувача взяти на облік найпростіше укриття – приміщення Долинського комунального закладу дошкільної освіти «Мрія», що розташоване за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Долинське, вул.Тараса Шевченко, 14.

Прокурор, вважаючи, що відповідачем в супереч чинного законодавства України прийнято зазначені рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс), громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Положеннями ч.2 ст.32 Кодексу (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) передбачено, що захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст.2 Кодексу захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Згідно із п.2 ч.1 ст.32 Кодексу до захисних споруд цивільного захисту належить протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Положеннями ч.2 ст.32 Кодексу (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) визначено, що найпростіше укриття - це фортифікаційна споруда, цокольне або підвальне приміщення, інша споруда підземного простору, в якій можливе тимчасове перебування людей з метою зниження комбінованого ураження від небезпечних чинників, а також від дії засобів ураження в особливий період.

За змістом ч.2 ст.32 Кодекс (в редакції, чинній на час звернення до суду) найпростіше укриття - це цокольне або підвальне приміщення, інша споруда підземного простору, в якій створені умови для тимчасового перебування людей (не менше 48 годин) у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров’ю з метою зменшення непрямої дії звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів.

Відповідно до ч.7 ст.32 Кодексу вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.

Згідно із п.3-1 Порядку об’єкти фонду захисних споруд мають стратегічне значення для забезпечення захисту населення, що передбачає приведення об’єктів фонду захисних споруд у готовність до використання за призначенням у разі приведення єдиної державної системи цивільного захисту, її складових частин у режим підвищеної готовності, виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного стану та в особливий період.

Зокрема, відповідно до ст. 6 Кодексу суб’єктами забезпечення цивільного захисту є центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування, суб’єкти господарювання, громадські організації.

Одним із суб’єктів забезпечення цивільного захисту є центральні органи виконавчої влади (ч.1 ст.6 Кодексу).

Відповідно до змісту абз.1 п.10 Положення про єдину державну систему цивільного захисту, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 № 11, постійно діючими органами управління цивільного захисту, до повноважень яких належать питання організації та здійснення заходів цивільного захисту, є, зокрема на державному рівні - Кабінет Міністрів України, ДСНС, а також центральні органи виконавчої влади, що створюють функціональні підсистеми, та підрозділи з питань цивільного захисту у складі їх апаратів.

Відповідно до ч.15 ст.32 Кодексу цивільного захисту України контроль за створенням фонду захисних споруд цивільного захисту, готовністю його об’єктів до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та його територіальні органи спільно з місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згідно з п.16 ч.2 ст.17-1 Кодексу центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту реалізує державну політику з питань створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення обліку таких споруд.

Як визначено в п.1 Положення, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно із п.23 ч.2 ст.19 Кодексу до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду.

Частиною 5 ст.32 Кодексу передбачено, що порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд з фонду та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №138 затверджено Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, який визначає механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), виключення таких споруд із фонду, ведення обліку сховищ, протирадіаційних укриттів, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, що є об’єктами відповідного фонду, а також статус таких об’єктів для забезпечення захисту населення (далі – Порядок №138).

Відповідно до пункту 18 Порядку №138, включення (виключення) об’єктів фонду захисних споруд до (з) відповідного фонду оформляється організаційно-розпорядчим документом міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, місцевого органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, на території яких розташовано такий об’єкт або до сфери управління якого він віднесений.

Погоджені з ДСНС матеріали щодо виключення захисної споруди (споруди подвійного призначення) з фонду захисних споруд є підставою для підготовки відповідного організаційно-розпорядчого документа.

Міністерство або інший центральний орган виконавчої влади розробляє організаційно-розпорядчий документ за поданням балансоутримувача об’єкта фонду захисних споруд, що належить до сфери управління відповідного центрального органу виконавчої влади.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 затверджено Вимоги щодо визначення критеріїв неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, оформлення документів, що підтверджують таку неможливість (далі - Вимоги).

Пунктом 4 Вимог визначено, що за неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд рішення щодо виключення за погодженням із ДСНС захисних споруд із фонду таких споруд уповноваженими на це органами може бути прийнято в разі:

- набуття захисними спорудами, будівлями і спорудами, до складу яких входять захисні споруди (для вбудованих захисних споруд), аварійного стану та технічної неможливості або економічної недоцільності їх відновлення;

- технічної неможливості або економічної недоцільності збереження захисних споруд під час будівництва (нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції, реставрації);

- постійного затоплення (підтоплення) захисних споруд ґрунтовими чи паводковими водами і технічної неможливості або економічної недоцільності проведення заходів із водозниження (водовідведення) та/або відновлення гідроізоляції захисних споруд;

- фізичної ліквідації гірничих або шахтних виробок, виведення з експлуатації їх окремих ділянок, у яких розміщено захисні споруди;

- передання в установленому порядку територій, на яких розміщено захисні споруди, для видобутку корисних копалин загальнодержавного значення відкритим (кар’єрним) способом і відсутності потреби в таких захисних спорудах;

- за судовим рішенням, що набрало законної сили;

- встановлення під час проведення технічної інвентаризації факту відсутності як об'єктів нерухомого майна захисних споруд або будівель і споруд, до складу яких вони входили, через їх руйнування (знесення);

- ліквідації цілісного майнового комплексу, до складу якого входять захисні споруди, під його демонтаж (розбирання) під час реалізації майна ліквідованих суб'єктів господарювання;

- відсутності потреби в захисних спорудах через неможливість їх використання для укриття будь-яких категорій населення в разі відсутності або ліквідації балансоутримувачів і відсутності інших суб'єктів господарювання та населення на території в межах радіусів збору навколо таких захисних споруд, визначених відповідно до будівельних норм, а також відсутності намірів забудови відповідних територій згідно з належним чином затвердженою містобудівною документацією.

Згідно з пунктом 7 Вимог у разі встановлення неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд у випадках, передбачених пунктом 4 цих Вимог, балансоутримувач може надати пропозиції про подальше використання захисної споруди для прийняття органами, до повноважень яких належать питання виключення захисних споруд за погодженням з ДСНС з фонду таких споруд, відповідних рішень, зокрема щодо:

- проведення реконструкції, реставрації або капітального ремонту захисної споруди (із залишенням у фонді захисних споруд), унаслідок яких буде змінено місткість, вид захисної споруди (зі сховища на протирадіаційне укриття), захисну споруду буде понижено в класі (групі);

- виключення захисної споруди з фонду таких споруд.

Відповідно до п.11 Вимог у випадках, передбачених пунктом 4 цих Вимог, може здійснюватися підготовка документів, пов’язаних із виключенням захисної споруди з фонду захисних споруд.

У разі встановлення уповноваженими на це органами потреби в захисних спорудах виключення захисних споруд із фонду таких споруд здійснюється з одночасним поповненням фонду захисних споруд.

Пунктом 18 Вимог встановлено, що погодження та прийняття рішення про подальше використання захисної споруди здійснюється за умови відповідності поданих документів вимогам законодавства та інших нормативно-правових актів, що діють у сфері цивільного захисту, а також потребам у захисних спорудах.

Згідно з п. 19 Вимог у разі невідповідності поданих матеріалів цим Вимогам, орган, що здійснює їх розгляд, приймає рішення про відмову у виключенні захисної споруди з фонду захисних споруд. Подані матеріали повертаються балансоутримувачу із зазначенням причин відмови.

Пунктами 27-29 ч.2 ст.19 Кодексу передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить, зокрема, ведення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту територіальної громади, створення загальнодоступних інформаційних ресурсів та доведення до населення інформації про об’єкти такого фонду, у тому числі у доступній для осіб з порушеннями зору та слуху формі; здійснення контролю за станом утримання об’єктів фонду захисних споруд цивільного захисту; організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що виключення захисних споруд цивільного захисту з фонду таких споруд може бути вчинено органом місцевого самоврядування, але виключно з дотриманням вищевказаної процедури, яка, окрім вжиття низки організаційних заходів, які залежать у кожному конкретному випадку від безпосередньої підстави такого виключення конкретної захисної споруди цивільного захисту, передбачає у будь-якому випадку отримання згоди на таке виключення від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (ДСНС).

Посилання відповідача на те, що захисна споруда не є протирадіаційним укриттям, суд до уваги не бере, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, зазначений об’єкт обліковувався саме як протирадіаційне укриття.

Також, суд відхиляє посилання відповідача на те, що укриття було поставлено на облік шляхом підробки документів посадовими особами Запорізької районної державної адміністрації, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а саме вироком суду.

Стосовно посилання відповідача на те, що спірне протирадіаційне укриття за його технічним станом та характеристиками не відповідає вимогам встановленим до протирадіаційного укриття, суд зазначає, що таке не може бути підставою для виключення укриття з обліку та припинення його використання.

Більш того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2023 по справі №280/5903/22, яке набрало законної сили 30.03.2023, вже вирішувалось питання утримання спірного укриття у належному стані, та за результатами розгляду справи було зобов’язано привести протирадіаційне укриття до використання за призначенням.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано процедури припинення використання та створення укритті, у зв’язку спірні рішення є такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Запорізької окружної прокуратури.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 05.03.2024 №28 «Про припинення використання захисної споруди в режимі ПРУ».

Визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 05.03.2024 №29 «Про створення найпростішого укриття».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова