Справа № 200/6899/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року справа №200/6899/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Куденков К.О.), складеного у повному обсязі 26 грудня 2023 року, у справі № 200/6899/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати щомісячних страхових виплат з 01.08.2022;

- зобов`язати поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.08.2022 і виплатити заборгованість з 01.11.2014.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною і скасовано постанову Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 31 серпня 2022 року № 23019/403721/21961.9/41.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату щомісячних страхових виплат з 1 серпня 2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що на підставі п.1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, Бердянським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України позивачу призупинено здійснення щомісячних страхових виплат з 01.09.2022 року.

Вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. Крім того, відповідач посилається на те, що позивачем пропущений шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/6899/23, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 11.12.2000.

До суду надана копія довідки від 21.07.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістився з Єнакієве до м. Запоріжжя.

Позивач надав до суду копію акта № 1 від 30.01.2008 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, в якому зазначено, що з позивачем 10.01.2008 о 02 год. 10 хв. трапився нещасний випадок на виробництві на підприємстві ТОВ «Вугледобуток».

Згідно з копією постанови Відділення ВД ФССНВВ в Київському р-ні м. Донецька від 25 листопада 2008 № 0524/7672/7672 позивачу призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, (вид виплати 410, КЕКВ 1343,05 ) в розмірі 690,76 грн. Виплати вирішено проводити з 3 листопада 2008 року по 2 листопада 2009 року включно.

Згідно з копією довідки Серія ДОН-04 № 087213 від 24.11.2009 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги установлено, що позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 25% з 03.11.2009 безстроково.

Листом Лозівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківської області від 08.08.2017 № 01-21/016 начальнику Вознесенівського відділення м. Запоріжжя Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області повідомлено про те, що потерпілий на виробництві ОСОБА_1 , перебував на обліку в їх відділенні з 28.11.2014, як особа переміщена з тимчасово окупованої території та отримав страхові виплати з 01.11.2014 по 31.01.2017. Також зазначено, що в січні 2015 року згідно постанови Правління Фонду № 19 від 11.12.2014 потерпілому здійснено перерахунок страхових виплат з 01.03.2014. Сума не виплачених страхових виплат по перерахунку відсутня. Повідомлено про те, що в травні 2015 року ОСОБА_1 отримав раніше призначену страхову виплату за травень-вересень 2014 року. Роз`яснено, що з 01.02.2017 р. страхові виплати зупинено.

Листом Лозівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківської області від 20.08.2017 № 01-21-261 начальнику Вознесенівського відділення м. Запоріжжя Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області повідомлено про те, що ОСОБА_1 , перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа з зони АТО, з 01.11.2014 по 31.01.2017. Зазначено, що перерахунок на 01.03.2014, був виплачений протягом 2015 року в повному обсязі. Також зазначено, що борги за 2014 рік (травень-серпень), були виплачені в травні 2015 року.

Згідно з копією постанови Вознесенівського відділення м. Запоріжжя Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 13 вересня 2017 року № 0890/21961/21961/30 позивачу подовжено раніше призначену щомісячну і грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, в розмірі 1458,18 грн. Вирішено виплати проводити з 1 серпня 2017 року безстроково.

Відповідно до копії постанови Вознесенівського відділення м. Запоріжжя Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 13 вересня 2017 року № 0890/21961/21961/32 вирішено призначити доплати страхових виплат потерпілому ОСОБА_1 в розмірі: - 1179,75 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності за лютий 2017 року; - 1458,18 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності за березень 2017 року; - 1458,18 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності за квітень 2017 року; - 1458,18 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності за травень 2017 року; - 1458,18 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності за червень 2017 року; - 1458,18 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності за липень 2017 року; - 1458,18 грн - щомісячна страхова виплата в разі стійкої втрати професійної працездатності за серпень 2017 року. Вирішено всього доплатити 9928,83 грн.

Відповідно до копії повідомлення про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до ст. 10 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 25.08.2022 щодо позивача установлено, що ОСОБА_1 24.07.2021 о 00:48:54 перетнув державний кордон, пункт перетину «Гоптівка». Зазначено, що дата отримання даних «Аркан» 24.08.2022.

Згідно з копією постанови Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 31 серпня 2022 року № 23019/403721/21961.9/41 установлено, що позивачу припинено щомісячну страхову виплату в розмірі 2 946,44 грн. Підстава припинення зазначена п. 1.12 Порядку призначення, перерах. та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соц. страхування України від 19.07.18 №11. Виплату припинено з 1 серпня 2022 року.

Листом ГУ ПФУ від 16.11.2023 № 0800-0202-8/83783 адвокату позивача повідомлено про те, що за даними Головного управління нарахування щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 припинено Запорізьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області з 1 серпня 2022 року на підставі п. 1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11, згідно з постановою № 23019/403721/21961.9/41 від 31.08.2022 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» за результатами превентивної верифікації страхових виплат, проведеної у відповідності до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», та у зв`язку з отриманою інформацією від Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо перетину ним державного кордону. Роз`яснено, що на теперішній час звернень до Головного управління ОСОБА_1 із заявою про продовження щомісячних страхових виплат не було.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність зобов`язання управління поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 серпня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХIV (далі - Закон № 1105-ХIV), Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1105-ХIV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Нарахування та проведення страхових виплат урегульовано у декількох нормативних актах:

1) статті 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення;

2) статті 173 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), відповідно до якої шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку;

3) Законі України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII та має назву "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", визначає відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.5, 6 та 8 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК.

Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

У статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР "Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат:а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування;д) в інших випадках, передбачених законами.

У відповідності до вимог ст. 46 Закону № 1105-ХIV, страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

За положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» КМУ визначає особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації).

Враховуючи положення ст. 46 Закону № 1105-ХІV, посилання відповідача на правомірність припинення спірних виплат є протиправним, а невиплата/не нарахування та невиплата належних позивачу страхових виплат є незаконним.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці". Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини. Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

Відтак, враховуючи встановлену протиправність дій відповідача щодо припинення страхових виплат, суд вважає, що обмеження їх виплат будь-яким строком є протиправним.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобов`язання управління поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 серпня 2022 року

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі № 200/6899/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 у справі № 200/6899/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць