Справа № 320/31652/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

08 серпня 2024 року

м. Київ

справа №320/31652/23

провадження № К/990/30503/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 у справі №320/31652/23 за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить (з урахуванням об`єднаних позовних вимог):

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 28.03.2023 №766/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 14.04.2023 №1349/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким анульовано доступ державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 11.04.2023 №850/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01.05.2023 №1551/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким анульовано доступ державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов?язати Міністерство юстиції України поновити доступ ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 клопотання представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження - задоволено. Адміністративні справи №320/31652/23 та №320/31648/23, - об`єднано для спільного розгляду в об`єднаному провадженні у справі - №320/31652/23.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 14.04.2023 № 1349/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким анульовано доступ державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 01.05.2023 №1551/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким анульовано доступ державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 скасовано і ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 і залишити в силі рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2024.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі судом першої інстанції вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

У касаційній скарзі взагалі не зазначено підстав касаційного оскарження, наведених у частині п`ятій статті 328 КАС України.

Скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, яке саме питання права має бути вирішено Верховним Судом і в чому полягає його фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Також у касаційній скарзі не обґрунтовано чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Підставою касаційного оскарження позивачка визначила тільки пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, пославшись на те, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновки Верховного Суду щодо вмотивованості рішення Міністерства юстиції України, викладені у постановах від 03.06.2020 у справі №820/2443/18, від 15.08.2023 у справі №640/16809/20.

Питання вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень нерозривно пов`язано з оцінкою доказів, наявних у справі. Скаржником не обґрунтовано порушення судом апеляційної інстанції загального підходу до розуміння вмотивованості рішення Міністерства юстиції України, висловленого Верховним Судом, а зводиться до незгоди з результатом вирішення справи.

Отже, оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які за законом не оскаржуються у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 у справі №320/31652/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з матеріалами касаційної скарги та доданими до неї документами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко