Справа № 446/752/24
Суддя: Самсін М. Л.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/752/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
при секретарі Груба Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янка-Бузька Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративне правопорушення,-
Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить скасувати постанову серії ББА № 596374 від 21.03.2024 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП; провадження у справі закрити. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 21.03.2024 року, керуючи транспортним засобом Шкода Фабіо, реєстраційний номер НОМЕР_1 вона була зупинена поліцейським відділення поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 та ним було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п. 18.1 ПДР України., проте в постанові не зазначені докази, які є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, при розгляді справи порушена процедура, що передбачена ст. ст. 276,277,277-2,278,279, 280 ,281 КУпАП. Просить скасувати постанову, провадження по справі закрити.
В судове засідання позивач не з`явилась, до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву, вх.№130, у якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному об`ємі.
Відповідач в судове засідання не заявився, просив справу слухати у його відсутність.
Відповідно до ст. 205 КАС України суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно постанови серії ББА №596374 від 21.03.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в м. Кам`янка-Бузька, Львівської області, по вул. Незалежності, 93, наближаючись до неврегульованого пішохідного переходу не зменшила швидкість, чим порушила п. 18.1 в ПДР України та її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємства, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п.18.1 в ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою адміністративну відповідальність у вигляді штраф у в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вважає що вона виконала свої дії згідно п. 18. ПДР такими, що відповідають нормам законодавства.
Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4цього Кодексу.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Окрім того, суд зауважує, що відповідно до ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність КУпАП..

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону « Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.

Частинами 1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові серії ББА № 596374 від 21.03.2024 року та не підтверджено жодним іншим доказом.

Отже, відповідачем, всупереч вимогамч.1,2ст.77 КАС України, не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП та ст.73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122КУпАП, з урахуванням обставин, зазначених позивачем в своїх поясненнях до постанови, тому вимоги позивача, заявлені до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 даного Кодексу, а також накладати адміністративні стягнення.

Отже, Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Тому вимоги, заявлені до поліцейського інспектора з реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 ЛРУП « 1 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 КУпАП, ст. ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247,251, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ББА № 596374 від 21.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором поліції з реагування патрульної поліції відділення поліції Козакевич Віктором Богдановичем, провадження по справі закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2024 року.

Суддя М.Л.Самсін