Справа № 520/16215/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Фінпром.Інвест"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Фінпром.Інвест" (надалі – позивач, ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (надалі – відповідач-1, ДПС України), Головного управління ДПС у Харківській області (надалі – відповідач-2, ГУ ДПС у Харківській області), про визнання протиправним та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов’язку №2935/20-40-18-04-25 від 16.11.2022;

Більш того, за позицією позивача, контролюючий орган має встановити причинно-наслідковий зв’язок між обставинами непереборної сили, які виникли через збройну агресію Російської Федерації, та можливістю платника виконувати свій податковий обов’язок. А відтак, за позицією позивача, оскаржуване рішення є невмотивованим. Позивачем також зауважено, що попереднє рішення від 17.10.2022 відповідча-2 було розміщено в електронному кабінеті позивача лише 07.11.2022, що відповідно вчинено пізніше 20 календарних днів, ніж встановлено Порядком №2255.

Окрім того, за позицією позивача, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що лише з 11.03.2023 ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" розпочала роботу, та відповідно нараховувати заробітну плату, подавати звітність, сплачувати податки, у зв’язку з чим позивач не було порушено строки подання податкової звітності та сплати податків. Також оскільки генеральний директор не мав кваліфікації з підготування звітності до ДПС, в той час як головний бухгалтер у зв’язку з бойовими діями не міг виконувати свої обов’язки.

Водночас, суд першої інстанції помилково прийняв до уваги реєстр накладних за 2022 рік, які нібито були зареєстровані позивачем протягом 2022 року, тоді як податкові накладні в дійсності були зареєстровані до 24.02.2022 та з 11.01.2023. Відтак, позивач вважає, що його вини не має у тому, що джерело отримання прибутку вилучено для військових цілей, робітники залишили територію України та Харківська територіальна громада знаходилась в зоні бойових дій. В той час як такі обставини судом першої інстанції розцінені як формальні.

Відповідачі своїми правами подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої позивачем апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог підпункту 49.18.1 (49.18.2) пункту 49.18 статті 49 ПКУ що за перший квартал 2022 року строк подання 20.07.2022, фактично подана -21.03.2023; за другий квартал 2022 року строк подання 09.08.2022, фактично подана -21.03.2023; за третій квартал 2022 року строк подання 09.11.2022, фактично подана -21.03.2023; за четвертий квартал 2022 року строк подання 09.02.2023, фактично подана -30.03.2023.

30 вересня 2022 року ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" надано до Головного управління ДПС у Харківській області заяву про неможливість своєчасно виконувати податковий обов'язок від 30.09.2022 б/н.

До заяви надано документи:

- копія протоколу ТОВ Компанія «Фінпром.Інвест» за №7 від 27.03.2022 про призупинення дії трудового договору, укладеного з працівниками ТОВ Компанія «Фінпром.Інвест».

- витяг з переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 «Про затвердження переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні(блокуванні) станом на 25.04.2022»;

- витяг з переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.09.2022 затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 №75» в редакції наказу від 13.09.2022 №206;

- копія листа від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 Торгово-промислової палати України.

За результатами розгляду наданої заяви та документів, Комісією щодо підтвердження можливості чи неможливості виконання обов’язків платником податків, винесено попереднє рішення від 17.10.2022 №869/20-40-18-04-25, яке надіслано на електронний кабінет платника 24.10.2022 та запропоновано надати перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи своєчасно виконати свій податковий обов’язок.

Додаткових документів ТОВ Компанія «Фінпром.Інвест» на момент прийняття відповідачем-2 рішення не надано.

За результатами розгляду заяви та документів Комісією щодо підтвердження можливості чи неможливості виконання обов’язків платником податків винесено Рішення щодо можливості виконання платником податків обов’язків від 16.11.2022 № 2938/20-40-18-04-25.

Підставами для винесення вказаного рішення слугувало те, що надано заяви з недостатністю документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі податкового агента, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України та переліків документів на підтвердження.

Водночас суд першої інстанції зауважив, що рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 01.06.2023 саме по собі не є юридично значеним для Позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб’єктивні права та обов’язки останнього шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов’язку, а відтак, безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та надаючи оцінку встановленим обставинам справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

В силу обов`язків, закріплених у статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до вимог статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (підпункт 46.1 статті 46 ПК України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України).

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (абзац перший п. 49.2 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 та діє по теперішній час.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, в редакції Закону України № 2260-IX від 12.05.2022 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов’язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов’язковим виконанням таких обов’язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов’язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

При цьому, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції станом на час ухвалення оскаржуваного рішення) також визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зокрема, наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 затверджено:

- Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Порядок підтвердження №225);

- Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента (далі - Перелік документів);

- Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

Згідно із пунктом першим розділу І Порядку підтвердження № 225, порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Кодекс) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку підтвердження № 225 вказано, що до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку підтвердження № 225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Заява має містити: повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); податкову адресу платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається заява; дату подання заяви; чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів; вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ); які саме податкові обов`язки не мав / не має можливості виконати платник податків; інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської Федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації; підписи платника податку - фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За наявності інших документів, інформації, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок, платники податків - юридичні особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, надають такі документи (копії документів). Платники податків - фізичні особи, зокрема самозайняті особи надають інші документи, інформацію, що підтверджують неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок разом із документом, що підтверджує таку особу.

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку підтвердження № 225 визначено, що заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування / пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань / пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Так, відповідно до Переліку документів, до таких належать:

1. Акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог пункту 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року № 2030.

2. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 599).

3. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна.

4. Інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 326.

5. Документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків).

6. Копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості)).

7. Документ або повідомлення оператора поштового зв`язку (вказується посилання на офіційну сторінку оператора, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.

8. Документ або повідомлення банку (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану.

9. Копії платіжних доручень (розрахункових та інших документів щодо ініціювання переказу коштів) або їх скріншот (знімок екрану) платника податків на сплату узгоджених сум грошових зобов`язань, податкового боргу, поданих до банку, що залишилися невиконаними, оскільки кошти не були зараховані до бюджету у зв`язку з відключенням банку від системи електронних платежів або порушенням у роботі системи авторизації банку. Надається разом із документом або повідомленням, зазначеним у пункті 8 цього Переліку.

10. Документ або повідомлення (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщено таке повідомлення), що підтверджує вимушене призупинення роботи головних управлінь Казначейства у зв`язку з введенням воєнного стану.

11. Повідомлення, що підтверджує аварійне (незаплановане) відключення постачання електроенергії в умовах воєнного стану, суб`єкта господарювання до сфери обслуговування якого належить таке підприємство, зокрема скріншот повідомлення в месенджер (Viber, Telegram тощо) і мобільних додатках.

12. Документ, що підтверджує вимушене відключення надання послуг глобальної мережі Інтернет, пов`язане з введенням воєнного стану, що унеможливило надання податкової звітності в електронній формі (інформаційне повідомлення інтернет-провайдера).

13. Документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі (акт про надзвичайну подію, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, підписаний представником територіального органу ДСНС, згідно з якими відбувається відображення таких подій у бухгалтерському обліку та викладаються фактичні події, зазначаються понесені матеріальні втрати (перелік майна, його вартість); заява до правоохоронних органів; акт незалежного оцінювача; наявність страхового полісу, заява про страховий випадок тощо).

14. Документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення (копія заяви до територіального органу внутрішніх справ та документ, виданий відповідним правоохоронним органом щодо реєстрації кримінального провадження тощо).

15. Документи, що свідчать про подання заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації кримінального провадження за результатами розгляду такої заяви.

16. Документи, що свідчать про пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації (інформація про подання до контролюючого органу повідомлення згідно пункту 44.5 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України, повідомлення про неможливість вивезення первинних документів згідно пункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України).

17. Подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія).

З аналізу приведених вище норм вбачається, що податковим законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, встановлювалось чіткі вимоги до порядку подання та змісту таких заяв платників податків, зокрема, щодо зазначення обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів.

Разом з тим, для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними. Платник податків повинен надати достатній перелік документів, які підтверджуються виникнення щодо нього обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.

Із матеріалів справи колегією суддів встановлено, що керуючись підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та вимогами Порядку № 225 позивачем до ГУ ДПС у Харківській області надано заяву про неможливість своєчасно виконувати податковий обов`язок від 30.09.2022 (а.с. 19-21 том 1).

У поданій заяві про неможливість виконання платником податків податкових обов`язків, позивач зазначив про неможливість виконувати своєчасні податкові зобов`язання, зокрема: дотримання термінів сплати податків; подання звітності.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, підставою неможливості виконання ним своїх податкових обов`язків позивач зазначає про те, що його основним видом діяльності є здавання в оренду власного та орендованого майна. Товариство власником нежитлової будівлі за адресою м. Харків, вул. Каразіна, 2, літера К-10. Орендні платежі від здавання зазначеної нежитлової будівлі - єдине джерело доходу компанії, сплати податків. При цьому, починаючи з 01 березня 2022 року, вказаний об’єкт нерухомості було задіяно у військових цілях згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII, а тому не має змоги надавати приміщення в оренду та отримувати доход, платити податки.

Також вказано, що внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації, та враховуючи небезпеку для здоров’я та життю співробітників компанії, 27 березня 2022 року учасники ТОВ КОМПАНІЇ «ФІНПРОМ ІНВЕСТ» прийняли рішення про призупинення дії трудового договору, укладеного з працівниками ТОВ КОМПАНІЇ «ФІНПРОМ.ІНВЕСТ», крім генерального директора компанії, починаючи з 01 квітня 2022 року до дня припинення або скасування воєнного стану, ТОВ КОМПАНІЯ «ФІНПРОМ.ІНВЕСТ» не має посадової особи, уповноваженої відповідно до законодавства України нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність.

Крім того в заяві зазначено, що ТОВ КОМПАНІЇ «ФІНПРОМ ІНВЕСТ» фактично перебував в районі приведення воєнних (бойових) дій, що є підставою неможливості виконання платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов'язків, що передбачено підпунктом 6 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 225.

В тому числі, з посиланням на лист Торгово-промислової палата України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв’язку з чим, ТОВ КОМПАНІЇ «ФІНПРОМ.ІНВЕСТ» вказував на наявності у нього обставин непереборної сили (форс-мажору), що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень.

Між тим, до вказаної заяви позивачем було додано:

- протокол №7 загальних зборів учасників ТОВ Компанія «ФІНПРОМ.ІНВЕСТ» (а.с. 35 том 1);

- витяг з переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 «Про затвердження переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні(блокуванні) станом на 25.04.2022»;

- витяг з переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.09.2022 затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75» в редакції наказу від 13.09.2022 №206;

- лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 (а.с. 34 том 1).

Попереднім рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 17.10.2022 №869/20-40-18-04-25 (а.с. 23-24 том 1), повідомлено позивача про недостатність документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків та запропоновано надати додаткові документи на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків, відповідно до Переліку.

16 листопада 2022 року винесено Рішення щодо можливості виконання платником податків обов’язків № 2938/20-40-18-04-25, яке прийнято за результатами розгляду заяви та документів Комісією щодо підтвердження можливості чи неможливості виконання обов’язків платником податків (а.с. 27 том 1).

Підставами для винесення вказаного рішення слугувало те, що надано заяви з недостатністю документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі податкового агента, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України та переліків документів на підтвердження.

Між тим, 17 листопада 2022 року позивачем подано до ГУ ДПС у Харківській області заяву відносно попереднього рішення від 17.10.2022 №869/20-40-18-04-25 (а.с. 25-26 том 1), до якої окрім раніше вже поданих документів, було надано такою копію наказу №04-А від 27.03.2022 про призупинення дії трудових договорів.

25 листопада 2022 року позивачем подано до ДПС України скаргу на рішення щодо можливості виконання платником податків обов’язків № 2938/20-40-18-04-25 від 16.11.2022 (а.с. 28-30 том 1).

У даному випадку колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що перелік документів, визначений Порядком підтвердження № 225, розроблений таким чином, що платник податків, який має намір скористуватися цією пільгою за наявності вичерпного переліку неможливості виконання платниками податкових обов`язків, мав довести той факт, що він дійсно не може виконати свій обов`язок по сплаті податків через зазначені ним обставини.

Проте, з поданої позивачем заяви та документів встановлено, що вони не доводять обставини неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, у зв`язку з чим відповідачем-2 і було прийнято рішення про необхідність надання позивачем документів, які б могли підтвердити наявність підстав визначених пунктом Порядку підтвердження №255.

При цьому слід зазначити, що підтвердження таких обставин для застосування податкової пільги має бути доведено позивачем шляхом надання відповідних документів, що такі обставини є перешкодою для сплати ним податкового обов`язку або подання звітності.

12 січня 2023 року за вих.№12/01-01 ТОВ КОМПАНІЇ «ФІНПРОМ.ІНВЕСТ» подала до ГУ ДПС у Харківській області повідомлення про відновлення можливості виконання платником податків податкового обов’язку (а.с. 31-32 том 1), яким повідомила податковий орган про можливість виконання своїх податкових обов’язків з 11.01.2023.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача, на які він вказує як підстави для визнання за ним неможливості виконання податкового обов’язку, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, задіяння належної позивачу нежитлової будівлі за адресою м. Харків, вул. Каразіна, 2, літера К-10 у військових цілях не підтверджено документально на момент прийняття рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов’язку № 2935/20-40-18-04-25 від 16.11.2022.

Водночас, з переліку поданих до ГУ ДПС у Харківській області документів (як до заяви, так і на виконання попереднього рішення) не вбачається, що така довідка взагалі була подана при прийнятті рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, а тому вона не могла бути врахована податковим органом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача щодо неможливості потрапити у приміщення за адресою місцезнаходження ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" (вулиця Сумська, будинок 46 м.Харків), колегія суддів зазначає, що відсутні будь-які докази такої неможливсоті чи перешкод для входу в орендоване позивачем приміщення на підставі договору суборенди приміщення №162-А/С від 28.07.2021.

Твердження позивача про заблокування дверей до під’їзду будинку №46 по вулиці Сумська до грудня 2022 року, також жодними доказами не підтверджені, у зв’язку з чим, колегія суддів такі доводи не приймає до уваги.

При цьому, як зазначено в додаткових поясненнях представником позивача, частина бухгалтерських документів знаходилась в офісі позивача, який знаходиться за адресою вул.Сумська, 46 м.Харків, вхідні двері до під’їзду в який, зі слів позивача, були пошкоджені після вибухів, однак позивачем не надано доказів неможливості вивезти бухгалтерську документи, як із орендованого приміщення, так із приміщення яке було вилучено.

У свою чергу, подані позивачем до суду апеляційної інстанції до додаткових пояснень докази (а саме: скріншоти з сайту Дія та Електронного кабінету платника податків, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Декларація з податку на нерухоме майно за 2022 рік, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія договору суборенди приміщення №162-А/С від 28.07.2021), не доводять того, що у позивача в період з 24.02.2022 по 12.01.2023 не було можливості виконувати свій податковий обов’язок (подавати податкову звітність та дотримуватись термінів сплати податків і зборів).

Окрім того, як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" (а.с. 46 том 1) у позивача визначено такі види економічної діяльності, а саме:

- 68.32 – управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (основний);

- 81.10 – комплексне обсне обслуговування об’єктів;

- 46.90 – неспеціалізована оптова торгівля;

- 68.20 – надання в оренду й експлуатацію власного чи орендного нерухомого майна;

- 68.31 – агентства нерухомості;

- 70.22 – консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Тобто основним видом діяльності позивача є управління нерухомим майном, в той час як наявні і інші види економічної діяльності.

Таким чином, вилучення майна у військових цілях, за відсутності інформації про те, що це є єдине майно з якого отримується прибуток, не доводить відсутності у позивача можливості виконувати свій податковий обов’язок.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що працівники ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" залишили територію України та з ними було припинено дію трудових договорів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів таких тверджень не були подані ані до контролюючого органу, ані до суду в ході розгляду справи.

Також колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача про відсутність головного бухгалтера та неможливість подання звітності (яка підписується підписом головного бухгалтера та генерального директора), оскільки не надано доказів того, що обов’язки відповідної особи не мав можливості виконувати інший працівник або позивач не мав можливості найняти іншого бухгалтера.

При цьому, посилання на протокол ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" за №7 від 27.03.2022 про призупинення дії трудового договору, укладеного з працівниками ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" не свідчить про не можливість виконання податкового зобов’язання з подання звітності іншою особою окрім бухгалтера, зокрема і працюючого на той час директора ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест", оскільки як встановлено колегією суддів позивачем складались податкові накладні за вказаний період, що підтверджується реєстром виданих податкових накладних відповідно до архіву електронної звітності ІТС «Податковий блок» (а.с.104-116 том 1).

Твердження позивача про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги обставину того, що ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" розпочала роботу лише з 11.03.2023, та відповідно було відновлено нарахування заробітної плати, подавання звітність, сплачування податків, у зв’язку з чим позивач не було порушено строки подання податкової звітності та сплати податків, колегія суддів вважає недостатніми для спростування підтвердженого реєстром виданих податкових накладних відповідно до архіву електронної звітності ІТС «Податковий блок» (а.с.104-116 том 1) факту про те, що в період з 24.02.2022 по 11.01.2023 (зокрема, 31.05.2022, 30.06.2022, 31.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.12.2022) позивач складав податкові накладні, а з січня 2023 року реєстрував.

Доводи апеляційної скарги позивача про неврахування судом першої інстанції факту перебування ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" на території міста Харкова, який в період з 24.02.2022 по 15.09.2022 за постановою Кабінету Міністрів України знаходився на території активних бойових дій, а почиваючи з 15.09.2022 – на території можливих бойових дій, колегія суддів вважає недостатнім за встановлених обставин у справі, оскільки саме лише перебування суб’єкта господарювання на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, без доведення причинно-наслідкового зв’язку між обставинами непереборної сили, що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов’язку саме у визначений період часу.

З приводу долученого до заяви листа Торгово-промислової палати України (далі по тексту ТПП України) від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, на який посилається позивач, як на доказ настання форс-мажорних обставин та неможливості виконання податкових обов`язків, колегія суддів зазначає наступне.

Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (частина перша статті 617 Цивільного кодексу України, частина друга статті 218 Господарського кодексу України та стаття 14-1 Закону України "Про Торгово промислові палати в Україні").

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Засвідчення форс-мажорних обставин і видача сертифіката про настання таких обставин належить виключно до компетенції Торгово-промислової палати України та уповноважених регіональних органів Торгово-промислової палати України.

Відповідно до частини першої статті 14-1 Закону України №671/97-ВР від 02.12.1997 «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 19.04.2024 у справі №580/5283/23 зазначав, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

При цьому сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України, який засвідчує обставини непереборної сили (форс-мажор) саме у ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" не надано.

Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, на який посилається позивач, не є сертифікатами Торгово-промислової палати України, яким засвідчено форс-мажорні обставини.

Крім того, колегія суддів зазначає, що до матеріали справи доказів звернення до Торгово-промислової палати України для отримання відповідного сертифікату не надано, як і відповідних документів до контролюючого органу при зверненні із заявою про неможливість виконання податкових обов`язків у період воєнного стану.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача, що факт настання форс-мажору підтверджений листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

Поряд з цим, у Порядку № 225 наведено як самостійну підставу неможливості виконання платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації, проте цим же Порядком № 225 на контролюючий орган покладено обов`язок встановлювати причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку.

Тобто, не достатньо одного факту реєстрації платника на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, мають бути встановлені та підтверджені документально факти настання певних наслідків саме для такого платника, які унеможливлюють ведення господарської діяльності таким платником, і відповідно, своєчасного виконання обов`язків зі сплати податків та подання податкової звітності.

При аналізі наданих позивачем документів в спірному випадку відповідач-2 не встановив причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання позивачем податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку.

Проте, відповідач-2 виконав покладений на нього обов`язок та запропонував позивачу у попередньому рішенні надати з вказаного переліку додаткові документи, які і підтверджували б настання таких наслідків і подій, що унеможливлюють виконання саме цим платником свого податкового обов`язку.

Позивачем, у свою чергу будь-яких документів контролюючому органу надано не було, а тому посилання позивача на позбавлення його можливості скористатись правом надати додаткові документи, яких, на думку контролюючого органу, могло дійсно не вистачати для визнання неможливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки ТОВ Компанія «Фінпром Інвест» є неприйнятними.

Колегія суддів вважає також слушним зауважити, що до заяви, поданої контролюючому органу, позивачем не надано документів/доказів на підтвердження неможливості використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання, відсутності у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність.

Між тим, позивач повинен був підтвердити неможливість своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку документами, які зазначені у Переліку документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента та які б не викликали жодних сумнівів, зауважень, однак, позивачем таких документів контролюючому органу надано не було, що і слугувало підставою для ухвалення ГУ ДПС у Харківській області спірного рішення № 2935/20-40-18-04-25 від 16.11.2022.

Підсумовуючи викладене, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, виходячи з того, що позивачем, як при зверненні до відповідача-2 із заявою про неможливість виконання ТОВ Компанія "Фінпром.Інвест" податкових обов`язків у період воєнного стану, так і після винесення контролюючим органом попереднього рішення, не було надано достатніх доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що під час винесення спірного рішення податковий орган діяв на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, відтак правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

За змістом пунктів 56.1, 56.2, 56.3 статті 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов’язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв’язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку (пункт 56.10 статті 56 ПК України).

Таким чином, ПК України запроваджені способи оскарження рішень податкових органів - адміністративний та судовий (які за механізмом своєї реалізації не є тотожними) повною мірою дають можливість платнику податків захистити порушені права, а згідно положень пунктів 56.1, 56.2 та 56.10 статті 56 ПК України, дійсно, закріплено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги, до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Так, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Отже, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб’єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, оскаржуване рішення ДПС України про результати розгляду скарги саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб’єктивні права та обов’язки останнього шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов’язку, а відтак, безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Аналогічний висновок знаходить своє підтвердження в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 810/1652/16, від 19 грудня 2022 року у справі №810/2342/16 та від 23 грудня 2022 року у справі №810/109/16.

У зв’язку з викладеним, колегія суддів вважає, що відсутні підстави скасування такого рішення та для задоволення позовних вимог в цій частині, а відтак є вірними висновки суду першої інстанції в цій частині.

Інші доводи на, які посилався апелянт не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія судів також зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м’якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення – це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.

По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Згідно частини першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Підстави для здійснення нового розподілу судових витрат, з огляду на положення статтю 139 КАС України, у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Фінпром.Інвест" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09.08.2024.

Головуючий суддя

Я.М. Макаренко

Судді

С.П. Жигилій

Л.В. Любчич