Справа № 452/1081/24
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/1081/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2024 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

за участі: представника позивача адвоката Бойка Н.Р.,

представника відповідача Герасимчука Ю.Ю.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, третя особа Головний державний інспектор Відділу запобігання надзвичайних ситуацій Самбірського РУ ГУ ДСНС у Львівській області Баранецький Роман Михайлович, - про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Бойко Н.Р. в інтересах позивача звернувся до місцевого суду як адміністративного із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ №000123 від 06.03.2024р., винесену головним інспектором Відділу запобігання надзвичайних ситуацій Самбірського РУ ГУ ДСНС у Львівській області Баранецьким Р.М. про притягнення його довірительки до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП та, відповідно накладення на неї стягнення у виді 1700грн. штрафу; також просить провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення садівництва по вул. Шухевича в м. Самборі Львівської області; після прибуття 05.03.2024р. на вказану земельну ділянку нею було виявлено факт тління рослинності на суміжній земельній ділянці, а тому з метою мінімізації наслідків, захисту власності, вона почала вживати заходи, спрямовані на припинення пожежі; вважає, що вказані у постанові обставини про те, що вона допустила розведення багаття на відстані менше ніж 30 метрів від садово-городнього кооперативу не відповідають дійсності. Крім того зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій; позивач не вчиняла передбачене ст. 175 КУпАП адміністративне правопорушення, а тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому він наполягає на вчиненні позивачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП, оскільки матеріали справи про адмінправопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони бачили як ОСОБА_2 підпалювала траву біля належної їй земельній ділянці, інших осіб не було поряд, коли вогонь почав поширюватись за межі дачних ділянок, вона почала гасити вогонь мотикою; вважає постанову про накладення адміністративного стягнення законною та такою, що не підлягає скасуванню, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Представник позивача адвокат Бойко Н.Р. подав відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що посилання відповідача не відповідають дійсності, оскільки такий зводиться виключно до викладення змісту процесуального закону та норм Кодексу про адміністративні правопорушення, проте відповідач не надає суду доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_2 , а також сам факт розпалювання нею вогню, оскільки у поясненнях свідка ОСОБА_3 вказано, що позивач стояла біля вогню і намагалася його загасити; крім того, згідно звіту про причину виникнення пожежі, складеним інспектором, ним зроблено виключно припущення про ймовірність причини виникнення пожежі, невстановлення причини пожежі підтверджується і актом про пожежу; відтак будь-який сумнів вини особи має бути доведений та спростований допустимими та належними доказами, - що в даному випадку матеріали справи не містять жодного доказу, які підтверджують вину позивача, а тому просив задовольнити позовну заяву.

Позивач та його представник-адвокат Бойко Н.Р. на сьогодні до суду не прибули, останній подав заяву про підтримання позову та розгляд справи в їх відсутності. У минулих судових засіданнях представник-адвокат посилався на викладені в позові та відповіді на відзив обставини. Представник відповідача та третя особа у судовому засіданні підтримали викладене у відзиві, просили в адміністративному позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Постановою головного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Самбірського РУ ГУ ДСНС у Львівській області Баранецького Р.М. від 6 березня 2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності згідно з наведеною постановою був протокол серії ЛВ №000123 від 05.03.2024 року за фактом розведення багаття на відстані менше 30 метрів від садово-городнього кооперативу; на той час ОСОБА_2 із протоколом не погоджувалася, про що зазначено у такому.

Відповідно до ст. 175 КУпАП Порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб та фізичних осіб-підприємців - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У даному випадку в спірних правовідносинах для доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач мав надати докази того, що позивач власноручно розвела багаття, про що вона заперечує та не мають місце обставини, про які зазначає позивач, що вона навпаки намагалася вжити заходів для гасіння пожежі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що він не бачив як ОСОБА_2 розпалювала багаття, а лише те, що вона стояла біля вогню та гасила його мотикою.

Свідок ОСОБА_4 у письмових поясненнях зазначав, що на його запитання «чому вона здійснила підпал, ОСОБА_2 відповіла, що не думала що так станеться». Однак вказане ним не означає, що він конкретно бачив як ОСОБА_2 безпосередньо підпалювала суху траву; крім того у його письмовому поясненні маються однозначні сумніви, бо із самого початку він зазначає, що 05.03.24р. орієнтовно о 12.55год. прибув на дачну ділянку та побачив загоряння трави вздовж колійового насипу АДРЕСА_1 , вогонь поширювався в сторону трансформаторної підстанції, - це означає що він загоряння не міг бачити. У наступному ОСОБА_4 робить власний умовивід, що на його думку ОСОБА_2 при відсутності інших осіб здійснила підпал сухої трави. Отже, із цих письмових пояснень нібито очевидця жодним чином не убачається, що запалювання відбулось саме внаслідок дій позивача. На численні виклики суду свідок не з`являвся та не підтвердив і не уточнив своїх письмових свідчень; сторона відповідача заявляючи клопотання про його виклик у цьому жодним чином не сприяла і ніяких дій не вчиняла, - а тому суд ставить під сумнів його неоднозначні пояснення, оскільки такі не були отримані у судовому засіданні в процесуальний спосіб.

У силу положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення може бути предметом оцінки суду в якості доказу вчинення правопорушення, проте на думку суду, в разі незгоди особи із своєю винуватістю або обставинами події правопорушення, такий протокол сам по собі, без наявності інших об`єктивних доказів правопорушення, не може бути достатнім для встановлення наявності події правопорушення або вини особи у його вчиненні. Така позиція суду ґрунтується на тому, що складання протоколу, в першу чергу, є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є письмовим відображенням правової позиції суб`єкта владних повноважень (відповідача) стосовно певних подій, а отже цей протокол є найменш достовірним та найменш об`єктивним з усіх видів доказів, які приймаються до уваги судом.

Інших будь - яких об`єктивних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення (пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновків експерта, речових доказів, відеозаписів, фото-таблиць тощо) до протоколу про адміністративне правопорушення або до оскаржуваної постанови відповідачем не було додано.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не надано достатніх та достовірних доказів того, що складена ним постанова є правомірною, у зв`язку із чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення такими, що підлягають задоволенню; з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ №000123, винесену 6 березня 2024 року Головним інспектором Відділу запобігання надзвичайних ситуацій Самбірського РУ ГУ ДСНС у Львівській області Баранецьким Романом Михайловичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. скасувати.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за 175 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення 18 липня 2024 року повного судового рішення.

Суддя