Справа № 160/13775/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
28 травня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відстрочки від проходження військової служби під час мобілізації на підставі абз.1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №121 від « 03».05.2024 в частині призову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на військову службу під час оголошення загальної мобілізації в Україні з 03 травня 2024 року та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 №135 від 04 травня 2024 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
28 червня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 р. у заяві представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
15 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли пояснення, в якому зазначили, що позивач ОСОБА_1 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 ніколи не перебував, наказ про призов за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ніколи не видавався.
15 липня 2024 року засобами поштового зв`язку від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли пояснення, аналогічні поданими через систему «Електронний суд» 15.07.2024р.
17 липня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд:
18 липня 2024 року від представника позивача надійшли пояснення, в якому зазначила, що згідно абзацу 7 пункту 11 Порядку територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік. Так, згідно до п. абз.2 п.10 Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 Зазначення в рішенні Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного неправильної інформації про його прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), рік народження, військово-облікову спеціальність (профіль), найменування (повне та скорочене) та місцезнаходження органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, код згідно з ЄДРПОУ (за наявності) може бути підставою для відмови у зарахуванні такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік. Проте, Відповідач не спростував ні під час судового розгляду справи, ні під час листування з представниками позивача інформацію, що ІНФОРМАЦІЯ_6 отримано документи щодо бронювання ОСОБА_1 , які були надіслані ТОВ «ТЕПЛОБУД-2» 22.12.2023 року, докази направлення пакету документів на адресу Відповідача 1 додані до позовної заяви. Наведене свідчить про отримання ІНФОРМАЦІЯ_6 документів щодо бронювання ОСОБА_1 за ТОВ «ТЕПЛОБУД-2» 28.12.2023 та відсутність жодних рішень щодо відмови у зарахуванні на спеціальний військовий облік ОСОБА_1 у встановлений законодавством термін - 5 робочих днів, тобто до 03.01.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 р. у заяві представника ОСОБА_1 про забезпечення позову від 17.07.2024р. відмовлено.
Відповідач ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) отримав ухвалу суду 03.06.2024 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідач (Військова частина НОМЕР_3 ) отримав ухвалу суду 03.06.2024 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплобуд-2" звернулося до Міністерства економіки України з обґрунтуванням до списку військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання ТОВ "Теплобуд-2". Під номером 2 у списку зазначений ОСОБА_1 .
Листом від 09.11.2023 №3431/02-22-23 Генеральним штабом Збройних Сил України погоджено список військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання ТОВ "Теплобуд-2".
2. Надати заброньованим згідно з пунктом І цього наказу військовозобов?язаним відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців.
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (з основної діяльності) від 03.05.2024 №121 "Про призов на військову службу під час мобілізації" відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію", керуючись ст. 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу». Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 15.12.2021 №1333, призвано на військову службу під час оголошення загальної мобілізації в Україні з 03 травня 2024 року та направити для проходження військової служби до військової частини - НОМЕР_3 : солдата ОСОБА_2 , 1988 р.н.
Згідно з витягом з наказу начальника командира військової частини НОМЕР_3 від 04.05.2024 №135, солдата ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 06" лютого 2023 року №59/2023 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації". призначити на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_3 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_9 , з "04 травня 2024 року зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з "04" травня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків з посадовим окладом згідно з тарифним розрядом І у сумі 2470 гривень, шик "солдат". Підстава: іменний список ІНФОРМАЦІЯ_9 від "03" травня 2024 року.
10 травня 2024 року представник позивача звернулась до Міністерства оборони України із скаргою на неправомірні дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_10 стосовно незаконної примусової мобілізації заброньованої особи, в якій просила доручити ІНФОРМАЦІЯ_10 скасувати незаконний наказ про мобілізацію (про призов військовозобов?язаних па військову службу під час проведення мобілізації) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 . 2. Доручити Військовій частині НОМЕР_3 повернути громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 до його постійного місця проживання - до міста Миколаєва Миколаївської області - для продовження виконання посадових обов?язків на підприсмстві критичної інфраструктури.
З аналогічною скаргою представник позивача звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_10 , Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, ІНФОРМАЦІЯ_12
Листом Військової частини НОМЕР_3 від 20.05.2024р. представника позивача повідомлено про результати розгляду скарги від 10.05.2024р., в якому зазначено, що можливість повернути громадянина ОСОБА_1 до його постійного місця проживання на даний час відсутня у зв`язку з тим, що громадянин ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_5 і на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 04.05.2024 року № 135 вказаний громадянин зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено загальну мобілізацію.
Закон України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
У статті 1 Закону №3543-XII містяться визначення понять "мобілізація" та "особливий період", відповідно до яких: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону №3543-XII організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Приписами частини 5 статті 4 Закону №3543-XII регламентовано, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Відповідно до статті 2 Закону №3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 5 статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Частина 9 статті 1 Закону №2232-XII визначає такі категорії громадяни України щодо військового обов`язку: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) за направленням або за призовом (частина 2 статті 2 Закону №2232-XII).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом №3543-XII.
Статтею 22 Закону №3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 24 Закону №3543-ХІІ бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.
Згідно з частиною 3 статті 25 Закону №3543-ХІІ порядок та організація бронювання, переліки посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Під час дії воєнного стану бронювання військовозобов`язаних може також здійснюватися за списком військовозобов`язаних, поданим у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку відповідним органом державної влади, іншим державним органом, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією, зазначеними в частині першій цієї статті.
Порядок бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 №76 (далі - Порядок №76).
Згідно з пунктом 2 Порядку №76 бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), погодженими Генеральним штабом Збройних Сил (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки).
Відповідно до пункту 3 Порядку №76 керівники органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій відповідають за включення військовозобов`язаних працівників до списків, а також за відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам.
У разі потреби звіряння відповідності військово-облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам здійснюється в установленому законодавством порядку.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Військово-обліковими документами є: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; для резервістів - військовий квиток.
Таким чином, з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Приписами пункту 9 Положення №154 визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.
Відповідно до пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них.
Положенням пунктів 80 - 81 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до затверджених розпорядженнями голів відповідних районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, міських голів планів щороку (у тому числі позапланово) перевіряють стан військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, в установах та організаціях, в яких працюють військовозобов`язані, які заброньовані за цими органами, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, а також військовозобов`язані, яким видані мобілізаційні розпорядження. Решта державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій перевіряються один раз на чотири роки.
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку.
Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, підрозділи Служби зовнішньої розвідки беруть на військовий облік, знімають або виключають з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у яких відсутні військово-облікові документи, лише після відновлення зазначених документів.
В той же час додатком №2 до Порядку №1487 є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктом 1 яких встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
- перебувати на військовому обліку за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;
- не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів СБУ, Служби зовнішньої розвідки - без дозволу відповідного керівника);
- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";
- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу.
Зі змісту наведених норм слідує, що не лише у військовозобов`язаного громадянина є обов`язок щодо повідомлення органів ТЦК про відповідне бронювання, а й органи ТЦК зобов`язані перевіряти та володіти інформацією щодо заброньованих осіб з метою недопущення протиправних дій щодо особи.
Згідно з пунктом 3 Порядку №76 заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).
У рішенні Мінекономіки зазначається строк дії відстрочки, який не може перевищувати: строку проведення мобілізації - для військовозобов`язаних, зазначених в абзаці другому пункту 1 цього Порядку; шість місяців - для військовозобов`язаних, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 1 цього Порядку.
Як вбачається з листа відповідача від 10.05.2024 р. № 3782, 29.04.2024 р. ОСОБА_1 повідомив ТЦК по внесення його до списку бронювання, однак відповідач на свій розсуд дійшов висновку про нечинність бронювання.
Водночас, згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (з основної діяльності) від 03.05.2024 №121 "Про призов на військову службу під час мобілізації" відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію", керуючись ст. 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 15.12.2021 №1333, призвано на військову службу під час оголошення загальної мобілізації в Україні з 03 травня 2024 року та направити для проходження військової служби до військової частини - НОМЕР_3 : солдата ОСОБА_2 , 1988 р.н.
Відповідно до пункту 11 Порядку №76 з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочок Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Генеральному штабу Збройних Сил (СБУ, Службі зовнішньої розвідки).
Генеральний штаб Збройних Сил (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки).
Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа і організація видає військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.
Витяг, завірений підписом керівника та печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.
Однак, у порушення вимог частини 1 статті 23 Закону №3543-XII, Порядку №76, достеменно володіючи інформацією про надання відстрочки позивачу, відповідач прийняв рішення про призов на військову службу під час мобілізації громадянина ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно прийняв наказ "Про призов на військову службу під час мобілізації", а тому його слід скасувати.
Суд зазначає, що відповідач, приймаючи наказ від 03.05.2024 р. № 121, не надав оцінки тому, що на час прийняття наказу Мінекономіки був погоджений список Генеральним штабом Збройних Сил України, на підставі якого позивачу було надано витяг з наказу Мінекономіки про його бронювання, який згідно з абзацом 4 пункту 11 Порядку №76, є документом, який підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач станом на час видачі оскаржуваного наказу про призов на військову службу по мобілізації мав статус особи, якій надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а отже наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.05.2014 №121 є протиправним, не ґрунтується на Законі та підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача. Як наслідок, наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 04.05.2024 №135 в частині зарахування до списків особового складу та призначення ОСОБА_1 курсантом навчального взводу також є протиправним і підлягає скасуванню, як прийнятий на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.05.2024 №121.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відзиву на позовну заяву відповідач не надав.
Поважних причин, що перешкоджали відповідачу надати витребувані судом документи та відзив на позовну заяву відповідач не вказав та не обґрунтував, суд таких причин не встановив.
Суд враховує, що частиною четвертою статті 159 КАС України закріплено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з викладених вище підстав.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.05.2024 р. № 121 "Про призов на військову службу під час мобілізації" щодо призову на військову службу ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати пункт 1.6 наказу командира Військової частини НОМЕР_3 від 04.05.2024 р. № 135 щодо зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (а АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко