Справа № 760/32125/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/187/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Державної екологічної інспекції столичного округу /далі - Екологічна інспекція/ (; адреса: 03035, м. Київ, вул. Солом`янська, 1, поверх 8) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С ТА Н О В И В:

Рух справи

30.11.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов вказаний адміністративний позов, датований 25.11.2021, за підписом представника позивача - адвоката Куцмида В.В. (діє на підставі ордеру), в якому позивач просить суд:

- скасувати постанову № 001042 від 16.11.2021 про накладення адміністративного стягнення відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн;

- закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 стосовно притягнення до відповідальності за ст. 78 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 02.12.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.12.2021 відповідну позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Обґрунтування позову

В позові, зокрема, вказується, що 16.11.2021 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Дворницькою Тетяною Борисівною винесено постанову № 001042 про накладення адміністративного стягнення відповідно до якої позивача ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 78 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Як зазначається у позові, як випливає з вказаної постанови, яка виносилася інспектором з урахуванням протоколу № 001166 про адміністративне правопорушення, посадовою особою ТОВ «Богданівська броварня» допущено викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу санітарно управительського органу виконавчої влади, чим вчинено правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та визнано директора ТОВ «Богданівська броварня» ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 78 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова № 001042 від 16.11.2021 є такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України та порушує його права та законні інтереси, а відтак, підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Зі слів позивача, ТОВ «Богданівська броварня» не здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Представниками відповідача не було представлено жодного доказу, який би підтверджував вчинення такого правопорушення зі сторони ТОВ «Богданівська броварня».

Позивач стверджує, що всупереч п. 2.2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення інспектор при складанні протоколу не вжив заходів для встановлення посадової особи, яка б відповідала за стан охорони навколишнього природного середовища у ТОВ «Богданівська броварня», натомість склав протокол на директора ТОВ «Богданівська броварня». Зокрема, не ставилося питання щодо особи, яка вчинила правопорушення, чи наявності на ТОВ «Богданівська броварня» особи, яка відповідальна за стан охорони навколишнього природного середовища.

Як стверджує позивач, протокол був оформлений зі порушеннями приписів КУпАП та Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, а саме:

-в порушення вимог п. 2.4 Інструкції у протоколі не зазначено повної назви без застосування абревіатур місця роботи правопорушника, а також поштової адреси місця роботи правопорушника;

-в порушення вимог п. 2.4 Інструкції у протоколі не зазначено частини, пункти статей нормативно-правового акту, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. Зокрема в протоколі зазначено, що посадовою особою ТОВ «Богданівська броварня» допущено викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу санітарно управительського органу виконавчої влади, що є порушенням ст. 10, 11 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» згадані статті містять, як частини так і абзаци. Натомість, протокол про адміністративне правопорушення від 16.11.2021 не містить посилання на конкретний пункт та абзац статті, вимоги якого було порушено позивачем, а отже в протоколі не зазначено в чому саме полягає суть правопорушення.

Позивач звертає увагу на те, що інспектор з порушенням норм чинного законодавства розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 16.11.2021 № 001166 виніс відносно позивача ( ОСОБА_2 ) оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення № 001042 від 16.11.2021 в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Богданівська броварня» вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та постановив визнати мене, ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 78 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

При цьому, в позові зауважується, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 16.11.2021 не містить посилання на конкретний абзац та пункт статті, вимоги якого було порушено позивачем, а також не містить зазначення частини статті 78 КУпАП, за якою наступає відповідальність за нібито виявлені порушення.

Разом з тим, позивач наголошує, що з протоколу взагалі не вбачається, що ТОВ «Богданівська броварня» здійснює викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Також з протоколу не вбачається, викиди яких конкретно забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснило ТОВ «Богданівська броварня» і яким чином забруднює і які конкретно стаціонарні джерела використовує ТОВ «Богданівська броварня» та виконання яких конкретно вимог і чиїх не забезпечив позивач, як керівник підприємства тобто, чи надсилався позивачу припис з вимогою усунути певні недоліки виробництва, передбачені нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, а також не зазначено, які саме нормативи екологічної безпеки перевищені підприємством а саме: в результаті недотримання яких конкретно вимог до технологічних процесів.

В позові акцентується, що матеріали адміністративної справи не містять конкретного посилання на факт забруднення чи підстави можливого забруднення навколишнього середовища підприємством в ході здійснення своєї діяльності, а саме: параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, матеріали справи не містять також відомостей про те, яким чином і ким здійснювалося спостереження за станом атмосферного повітря або якими розрахунковими даними встановлено зони, де внаслідок причин об`єктивного характеру було встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки.

На думку позивача, оскільки у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які показники замірів, на підтвердження викидів в атмосферне повітря під час господарської діяльності підприємства, то вказане твердження державного інспектора, є припущенням.

Таким чином позивач вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять жодних фактичних доказів, які б підтверджували допущення ОСОБА_1 , як посадовою особою ТОВ «Богданівська броварня» викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу санітарно управлінського органу виконавчої влади, як то фото- і відеозапису, показання свідків, будь-яких речових доказів, тощо.

Щодо правової позиції відповідача

Від відповідача до суду відзив на позов не надійшов.

При цьому матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що відповідачем у справі копію ухвали про відкриття провадження у даній справі, яка направлялась разом з копією позову та доданими до нього документами, було отримано 24.07.2023.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

16.11.2021 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Дворницькою Тетяною Борисівною складено протокол № 001166 про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ТОВ «Богданівська броварня», здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 78 КУпАП, тим, що 16.11.2021 о 10:00 год в с. Залісся Броварського району Київської області посадовою особою ТОВ «Богданівська броварня» допущено викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу санітарно управительського органу виконавчої влади, що є порушенням ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с. 13).

При цьому, а такому протоколі зазначено, що:

- під час перевірки заподіяна унаслідок вимог природоохоронного законодавства шкода не встановлювалась;

- на місці правопорушення проби не відбирались.

Відповідно до протоколу від 16.11.2021, розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 16.11.2021 об 11 год 30 хв.

Розглянувши вказаний протокол про адміністративне правопорушення від 16.11.2021 № 001166, державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Дворницька Тетяна Борисівна 16.11.2021 винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, за змістом якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ТОВ «Богданівська броварня», вчинив правопорушення, відповідальність за яке ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с. 12), тим, що в с. Залісся Броварського району Київської області посадовою особою ТОВ «Богданівська броварня» допущено викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу санітарно управительського органу виконавчої влади.

У зв`язку з зазначеним, зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 78 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Позивач не погоджується із інкримінованим йому правопорушенням, стверджує, що його не вчиняв, вважає оскаржувану постанову незаконною. Наголошує, зокрема, на відсутності доказів вчинення ним правопорушення.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.

Даючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 78 КУпАП викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення грунтів, вод та інших природних об`єктів.

Частинами 5 та 6 статті 11 вказаного Закону передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище; перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; перевищенні нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах пересувних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; провадженні незаконної діяльності, що негативно впливає на погоду і клімат; впровадженні відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, нових технічних систем, речовин і матеріалів, а також закупівлі в інших державах та експлуатації технологічного устаткування, транспортних засобів та інших об`єктів, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством про охорону атмосферного повітря; порушенні встановлених законодавством правил складування та утилізації промислових і побутових відходів, транспортування, зберігання і застосування пестицидів і агрохімікатів, що спричинило забруднення атмосферного повітря; проектуванні і будівництві об`єктів з порушенням встановлених законодавством норм та вимог до охорони атмосферного повітря; невиконанні розпоряджень та приписів органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря; ненаданні передбаченої законодавством своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерела забруднення, а також приховуванні або перекрученні відомостей про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, екологічну обстановку, яка склалася внаслідок забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, - несуть відповідальність згідно з законом. Законами може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень в галузі охорони атмосферного повітря. Спори з питань охорони атмосферного повітря вирішуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 78 КпАП , обов`язок щодо зібрання доказів покладено на інспектора Державної екологічної інспекції Столичного округу державної екологічної інспекції України.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення визначається КУпАП та Інструкцією з оформлення органами Держекоінспекції України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 05.07.2004 № 264, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2004 № 934/9533 (далі - Інструкція № 264) та іншими нормативними і законодавчими актами. Ця Інструкція визначає порядок оформлення матеріалів посадовими особами Державної екологічної інспекції України та її територіальних органів (далі - органи Держекоінспекції України) при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, а також встановлює порядок їх обліку.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст.. 77); порушення правил полювання (ч. 1 ст. 85); порушення правил рибальства (ч. 3 ст. 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст.. 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч. 3 ст. 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. 3 ст. 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення

Адміністративне правопорушення, передбачено ст. 78 КУпАП, не належить до категорії справ, в яких стягнення накладаються на місці їх вчинення.

Виходячи з аналізу оскаржуваної постанови, розгляд справи носив формальний характер, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, чим порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Вказані порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності є суттєвими, оскільки фактично обмежили позивача в часі підготовки до розгляду справи, захищати свої права та інтереси, користуватися професійною правничою допомогою, безпосередньо приймати участь у розгляді справи тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення винесені однією посадовою особою в один день, 16.11.2021, - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Дворницькою Тетяною Борисівною Такі дії державного інспектора свідчать про порушення нею принципу безсторонності при прийнятті рішення, який закріплений, зокрема, приписами ст. 2 КАС України.

Так, орган влади, який не є судом держави, для виконання ст. 6 §1 Європейської конвенції з прав людини, може розглядатися як суд у змістовному значенні цього терміну (рішення Європейського суду з прав людини від 22.10.1984 (серія А, № 84) у справі Срамек проти Австрії, справа Волков проти України від 09.01.2013 заява № 21722/11).

Європейський суд з прав людини, у рішенні "Волков проти України" від 09.01.2013 (заява № 21722/11) визначив роль таких осіб, які здійснюють перевірку, направляють документи до органу, уповноваженому приймати рішення, а згодом беруть участь у голосуванні при прийнятті рішення у висуванні звинувачень щодо заявника на підставі результатів проведеної ними відповідної перевірки викликає об`єктивний сумнів щодо їхньої безсторонності при винесенні рішення по суті у справі заявника.

Водночас, обов`язок інспектора передати (надіслати) протокол про адміністративне правопорушення органу (посадовій особі), уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення, прямо передбачений п. 2.14. Інструкції № 264.

Пунктами 3.1. та 3.2. Інструкції передбачено, що при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду посадова особа Мінприроди обов`язково вирішує питання, визначені ст. 278 КУпАП, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення за статтями, підвідомчими для розгляду органам Держекоінспекції України, розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Дворницька Тетяна Борисівна, яка безпосередньо склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Богданівська броварня»), при розгляді цього ж дня справи про правопорушення надавала правову оцінку та перевіряла правильність складення матеріалів справи про правопорушення, які нею же і були оформлені, що, на думку суду, є неприпустимим та викликає сумніви в її неупередженості.

Крім того, пунктом 2.8. Інструкції передбачено, що при складанні протоколу слід чітко та розбірливо викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом виявленого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність переконливих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки з тексту протоколу неможливо встановити, у чому саме виразились порушення, що саме з порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу було порушено, чи виявлені об`єкти викидів, не вказано марки та моделі об`єктів викидів, що ймовірно були виявлені, не вказані інші характеризуючі ознаки зазначених стаціонарних джерел викидів, їх місце знаходження, не обґрунтовано, до якої групи стаціонарних джерел вони належать, не надано доказів на підтвердження того, що вказані стаціонарні джерела є устаткуваннями, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, що в свою чергу унеможливлює їх кваліфікацію та виключає можливість встановлення наявності обов`язку отримувати дозвіл на їх використання, а також наявності у позивача обов`язків та повноважень, щоб забезпечувати дотримання положень ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Інші докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 відповідного адміністративного правопорушення, в т.ч. в порядку надання відзиву на позов, суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 4.4 Інструкції передбачено, що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП та ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" постанова повинна, серед іншого, містити викладення обставин, установлених при розгляді справи (обставини зазначаються із застосуванням термінології відповідних статей КУпАП законодавчих та нормативно-правових актів, вимоги яких порушені).

Судом встановлено, що за змістом оскаржувана постанова наведеним вимогам закону не відповідає, оскільки не містить опису обставин, які є підставою для притягнення до відповідальності.

Крім того, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, де зазначено, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, одним зі способів захисту прав позивача у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є скасування судом оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскарженої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 78 КпАП України та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо судових витрат

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням задоволення позову на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції столичного округу судовий збір у розмірі 454,00 грн (а.с. 16), сплачений позивачем за подання позову у даній справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-247, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 286-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції столичного округу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову № 001042 від 16.11.2021 про накладення адміністративного стягнення, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Богданівська броварня») про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Богданівська броварня») про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції столичного округу (; адреса: 03035, м. Київ, вул. Солом`янська, 1, поверх 8) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич