Справа № 420/9330/24
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9330/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 21 від 27.02.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 04.01.1964 року про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу перiод роботи з 15.08.1982 року по 05.10.1983 року вихователем дитячого садка колгоспу імені Куйбишева Нижньосірогозького району Херсонської області та з 01.07.2000 року по 20.10.2000 року на малому приватному підприємстві оптичний салон Лорнет м. Херсона та призначити пенсію за віком.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справу розглянуто з урахуванням перебування судді Токмілової Л.М. у відпустці.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви додала необхідні документи. Однак, у призначенні пенсії пенсійний орган відмовив з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії від 27.02.2024 року № 21 ГУ ПФУ в Житомирській області за результатами розгляду документів до страхового стажу не зарахувало період роботи з 15.08.1982 року по 05.10.1983 року, оскільки відсутня інформація про встановлений та вироблений мінімум трудової участі у колгоспі, з 01.07.2000 року по 20.10.2000 року з підстав відсутні відомостей про сплату страхових внесків. Позивачка не погоджується із цим рішенням, вважає його протиправним, оскільки записи про ці періоди зафіксовані у трудовій книжці, яка є основним документом. Трудова книжка не містить інформації щодо невиконання членом колгоспу встановленого мінімуму трудової участі, в тому числі без поважних причин. Порушення правил заповнення трудових книжок, та несвоєчасна сплата страхових внесків є відповідальністю роботодавця, у зв`язку із чим особа, яка має право на пенсію, не повинна нести відповідальність у вигляді позбавлення права на пенсію. Позовні вимоги просить задовольнити.

16.04.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому ГУ ПФУ в Херсонській області не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Позивачка не має необхідної кількості страхового стажу для призначення пенсії за віком, тому у призначенні пенсії відмовлено правомірно. Щодо зарахування до страхового стажу не усіх періодів трудової діяльності, то такі дії також є правомірними, оскільки ці періоди не підтверджені належними доказами. Так, період роботи у колгоспі не підтверджений інформацією про встановлений та вироблений мінімум трудової участі у колгоспі, а інший період не підтверджений відомостями про сплату страхових внесків. У задоволенні позову просить відмовити.

27.05.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому ГУ ПФУ в Житомирській області не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним, оскільки відсутня необхідна кількість страхового стажу. Незараховані до страхового стажу періоди роботи, не підтверджені належними документами. Так, період роботи у колгоспі не підтверджений інформацією про встановлений та вироблений мінімум трудової участі у колгоспі. Період з 01.07.2000 року по 20.10.2000 року не підтверджений відомостями про сплату страхових внесків. У задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

20.02.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом із заявою подано необхідний пакет документів, зокрема копію трудової книжки.

Заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та рішенням від 27.02.2024 року № 21 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом оскаржуваного рішення:

Вік заявника: 60 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 31 рік.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" у разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення 63 років за наявності страхового стажу від 24 років. У разі відсутності страхового стажу право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 65 років за наявності страхового стажу від 15 років.

Страховий стаж особи становить 28 років 03 місяці 23 дні для визначення права як приватний підприємець - 29 років 05 місяців 20 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі відповідно до трудової книжки від 15.07.1982 НОМЕР_2 з 15.08.1982 по 05.10.1983, оскільки відсутня інформація про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі.

Довідка про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі відсутня.

Для зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду роботи необхідно надати уточнюючу довідку, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про породи роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності відповідно вищевказаної трудової книжки з 01.07.2000 по 20.10.2000, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Позивач не погоджується із таким рішенням, вважає його протиправним, тому звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788).

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 31 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу від 24 років. У разі відсутності страхового стажу право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 65 років за наявності страхового стажу від 15 років.

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Відповідно до трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 15.08.1982 року, виданої на ім`я позивачки, у період з 15.08.1982 року по 05.10.1983 року позивачка працювала вихователем у дитячому садку колгоспу імені Куйбишева Нижньосірогозького району Херсонської області. Записи № 1, 2 зроблені із посиланням на рішення та наказ колгоспу, засвідчені підписами уповноваженої особи та відтиском печатки.

Відомості про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі відсутні.

Нижньосірогозька селищна територіальна громада Генічеського району Херсонської області, на території якої знаходився колгосп імені Куйбишева відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, є тимчасово окупованою.

Тимчасова окупація території на якій знаходився колгосп унеможливлює отримання позивачкою або пенсійним органом підтверджуючих документів щодо встановленого та виробленого позивачкою мінімуму трудової участі в колгоспі та іншої інформації щодо цього періоду трудової діяльності, тому суд вважає, що у даному випадку, належними доказами для підтвердження цього періоду є записи у трудовій книжці колгоспника.

Варто також зауважити, що трудова книжка колгоспника не містить відомостей, що позивачкою не вироблено мінімуму трудової участі, зокрема з її вини.

Таким чином, період роботи позивачки з 15.08.1982 року по 05.10.1983 року підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Щодо періоду роботи з 01.07.2000 року по 20.10.2000 року на малому приватному підприємстві оптичний салон Лорнет м. Херсона суд зазначає наступне.

Вказаний вище період роботи зазначений у трудовій книжці колгоспника на ім`я позивачки, а саме: 04.08.1997 призначена на посаду секретарки (наказ № 4 від 04.08.1997 року), 20.10.2000 звільнена з посади секретарки )наказ № 7 від 20.10.2000 року).

Відомості про сплату страхових внесків за період з 01.07.2000 року по 20.10.2000 року у Реєстрі застрахованих осіб відсутні, що і слугувало підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу цього періоду.

Суд не погоджується із таким рішенням відповідача з огляду на такі обставини.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії встановлений статтею 44 Закону № 1058.

Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За приписами ст. 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (ч. 1).

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства (ч. 5).

З аналізу наведених норм суд робить висновок, що позивач не повинна нести відповідальність у вигляді позбавлення права на призначення пенсії за відсутність відомостей про період її роботи в індивідуальних відомостях про застраховану особу, оскільки такі відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями.

Таким чином, із урахуванням відомостей щодо періоду роботи з 01.07.2000 року по 20.10.2000 року на малому приватному підприємстві оптичний салон «Лорнет» м. Херсона у трудовій книжці позивача, цей період неправомірно не зараховано до її страхового стажу.

З огляду на неправильний обрахунок страхового стажу позивачки оскаржуване рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, а спірні періоди роботи підлягають зарахуванню до страхового стажу позивачки із повторним розглядом заяви про призначення пенсії за віком.

Тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, вимога щодо зобов`язання призначити пенсію є передчасною, оскільки функцію по обрахунку страхового стажу із урахуванням спірних періодів пенсійний орган не виконав. Враховуючи, що пенсійним органом не була надана оцінка усьому періоду трудової діяльності позивачки, суд не може підміняти цей орган і обрахувати страховий стаж на предмет достатності для призначення пенсії за віком.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Така позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а.

Із урахуванням того, що в Пенсійному фонді України діє екстериторіальний принцип обслуговування громадян, і заяву позивачки для розгляду було розподілено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд зобов`язує саме цей територіальний орган повторно розглянути заяву та зрахувати до страхового стажу позивачки спірні періоди роботи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Також, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.139 КАС України стягнути з ГУ ПФУ в Житомирській області, як відповідача що розглядав заяву та приймав оскаржуване рішення у цьому спорі, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 21 від 27.02.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2024 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 15.08.1982 року по 05.10.1983 року вихователем дитячого садка колгоспу імені Куйбишева Нижньосірогозького району Херсонської області та з 01.07.2000 року по 20.10.2000 року на малому приватному підприємстві оптичний салон Лорнет м. Херсона.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.