Справа № 300/6014/24
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А
"09" серпня 2024 р. справа № 300/6014/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап`юк С.В., розглянувши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним акта фактичної перевірки від 23.05.2024 за № 090506, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № 014353/0607 від 13.05.2024, -
В С Т А Н О В И В:
05.08.2024 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним акта фактичної перевірки від 23.05.2024 за № 090506, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № 014353/0607 від 13.05.2024.
Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3); належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності (пункту 4); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (пункт 6).
Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (пункт 2); зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень (пункт 3).
Позивач, в супереч вимогам пунктів 2, 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, не зазначила в позовній заяві: власний реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серію паспорта громадянина України, адресу електронної пошти (за її наявності) та відомості про наявність або відсутність у неї електронного кабінету, ціну позову; ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку відповідача та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету.
Частиною 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 даного Кодексу індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
В даній позовній заяві позивач заявила вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № 014353/0607 від 13.05.2024, однак, замість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач долучила податкове повідомлення-рішення за № 014353/0706 від 13.05.2024.
Таким чином, на виконання вимог частини 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу необхідно долучити оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № 014353/0607 від 13.05.2024.
Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України Про судовий збір.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України Про судовий збір платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", який вступив в дію з 01.01.2024, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 року складає 3 028 гривень.
Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, за подання до адміністративного суду фізичною особою підприємцем адміністративного позову майнового характеру, судовий збір повинен становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд звертає увагу позивача на те, що при зверненні нею до адміністративного суду з вимогами майнового характеру судовий збір повинен становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому, за подання позову майнового характеру необхідно долучити документ про сплату судового збору в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з врахуванням сплаченого судового збору в розмірі 1 211, 20 гривень згідно з квитанцією від 01.08.2024.
За наявності вказаних недоліків, позовна заява не відповідає вимогам статтей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № 014353/0607 від 13.05.2024.
Крім того, з`ясовуючи чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом, суд встановив, що частиною предмету заявленого позову є оскарження акта фактичної перевірки від 23.05.2024 за № 090506.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Акт перевірки є лише засобом документування перевірочних дій і не встановлює відповідальності для осіб, які допустили недоліки або порушення, виявлені під час проведення перевірки, не створюють та не змінюють правовідносини, учасником яких є позивач, акт перевірки є носієм інформації про виявлені порушення законодавства, тобто документом на підставі якого суб`єктом владних повноважень приймається відповідне рішення, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.
За наслідками розгляду вказаних в акті висновків відповідач прийняв відповідне рішення, яке і є рішенням суб`єкта владних повноважень, що спрямоване на реалізацію суб`єктом владних повноважень своєї компетенції на прийняття актів індивідуальної дії.
Під актом державного чи іншого органу слід розуміти, юридичну форму рішень цих органів офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов`язків характер для суб`єктів цих відносин.
Таким чином, оспорюваний позивачем акт перевірки не містять приписів (вимог) суб`єкта владних повноважень та не впливає на права та обов`язки позивача, тобто, не породжує правових наслідків.
Як наслідок, суд вважає, що позовна заява в частині оскарження акта фактичної перевірки від 23.05.2024 за № 090506 не містить ознак публічно-правового спору, а тому позовна заява в цій частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
За таких обставин, розгляд в порядку адміністративного судочинства позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про визнання протиправним акта фактичної перевірки від 23.05.2024 за № 090506 є неможливим, оскільки компетенція адміністративного суду не поширюється на даний спір, а дану вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до пункту першого частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним акта фактичної перевірки від 23.05.2024 за № 090506.
На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № 014353/0607 від 13.05.2024 залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:
зазначення: власного реєстраційного номера облікової картки платника податків (за його наявності) або номера і серії паспорта громадянина України; адреси електронної пошти (за її наявності) та відомостей про наявність або відсутність у неї електронного кабінету; ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомих номерів засобів зв`язку відповідача та адресу електронної пошти; відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету; ціни позову;
долучення документу про сплату судового збору відповідно до статті 4 Закону України Про судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з врахуванням сплаченого судового збору в розмірі 1 211, 20 гривень згідно з квитанцією від 01.08.2024.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява в цій частині буде повернена.
Відмовити у відкритті провадження за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про визнання протиправним акта фактичної перевірки від 23.05.2024 за № 090506.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху окремо оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Остап`юк С.В.