Справа № 149/2222/24
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/2222/24
Провадження №2-а/149/48/24
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І. В.,

за участі секретаря Янюк А. Й.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 азвернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст заявлених вимог

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 344 від 02.07.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Наведені в оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсним обставинам справи, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки на момент закінчення навчання (2012) у позивача не було обов`язку стати на військовий облік, а після працевлаштування облік відомостей покладається на керівника установи роботодавця. Після введення обов`язку стати на військовий облік та обов`язку уточнення даних позивач прибула до ТЦК, однак стосовно неї склали протокол, а оскаржуваною постановою притягнуто до відповідальності, що встановлена Законом, який набрав чинності 19.05.2024, а тому вона не може застосований. Також під час розгляду справи відповідачем позивач подавала клопотання про закриття провадження у справі і повідомляла про наявність на її утриманні двох дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю, однак наведені у клопотанні доводи проігноровані, а в оскаржувані постанові вказано, що на розгляд справи вона з`явилася, вину визнає, про наявність осіб, які перебувають на її утриманні не повідомила, що не відповідає дійсним обставинам справи. За таких обставин позивач просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.07.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

23.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зведено до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки у 2012 позивач здобувши кваліфікацію лікаря мала обов`язок стати на військовий облік, однак до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на облік своєчасно не з`явилася, зробивши це лише у червні 2024, а тому було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, а оскаржуваною постановою позивача визнано винною у вчиненні цього правопорушення та накладено стягнення. При цьому були враховані доводи зазначені у клопотанні позивача, а також наявність на її утриманні двох дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідно до відзиву на позовну заяву просить розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

У 2012 позивач здобула кваліфікацію лікаря (а.с. 40).

01.08.2012 позивач прийнята на посаду лікаря-інтерна КУ "Хмільницький РМЦ ПМСД" (а.с. 16).

Позивач є матір`ю двох неповнолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю (а.с. 13-15).

12.06.2024 позивача визнано придатною до військової служби (а.с. 17).

27.06.2024 стосовно позивача складено протокол № 344 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме за те, що вона закінчивши медичний університет за спеціальністю "лікар загальної практики сімейної медицини" в 2012 у порушення правил військового обліку військовозобов`язаних не стала на військовий облік (а.с. 39).

02.07.2024 позивач подала до ІНФОРМАЦІЯ_1 клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 11-12). Дана обставина визнається відповідачем, а тому, згідно ч. 1 ст. 78 КАС України, не підлягає доказуванню.

02.07.2024 постановою № 344 у справі про адміністративне правопорушення позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягненні у виді штрафу у розмірі 17000 грн. За змістом оскаржуваної постанови позивач здобувши кваліфікацію лікаря, в порушення ч. 11 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції від 20.06.2007, яка діяла на момент вчинення правопорушення), п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не з`явилася до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на облік та до червня 2024 не перебувала на військовому обліку в особливий період, який діє в Україні з 2014 (Указ Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 "Про часткову мобілізацію"), тобто правопорушення є триваючим, а тому позивач підлягає адміністративній відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Позивач на розгляд справи з`явилася, згідно наданих пояснень позивач не перебуває на військовому обліку через незнання правил військового обліку, свою вину позивач визнає, зобов`язується не порушувати. При накладенні адміністртивного стягнення враховано, що позивач працює, має місячний заробіток, щиро кається, про осіб, які перебувають на утриманні не повідомила.

Позиція суду

Відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній на момент здобуття позивачем професійної кваліфікації лікаря, 31.05.2012) жінки, які мають фах, споріднений з відповідною військово-обліковою спеціальністю, визначеною в переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та придатні до проходження військової служби за станом здоров`я, віком та сімейним станом, беруться на військовий облік військовозобов`язаних.

За змістом Переліку спеціальностей, по одержанні яких придатні до військової служби жінки перебувають на військовому обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 1994 р. № 711 (в редакції станом на 31.05.2012) медична спеціальність належить до військово-облікових спеціальностей.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 31.05.2012) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають жінки, що належать до категорій, зазначених у частині одинадцятій статті 1 цього Закону.

Згідно із п. 1 Положення про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1994 р. № 377 (Далі -Положення № 377, в редакції станом на 31.05.2012) військовий облік військовозобов`язаних і призовників являє собою загальнодержавну систему обліку та аналізу призовних ресурсів у державі, придатних до військової служби. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами Міноборони, МВС, Служби безпеки, Управління державної охорони, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 Положення № 377, в редакції станом на 31.05.2012) військовий облік військовозобов`язаних і призовників проводиться згідно із Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" і цим Положенням за місцем їх проживання (перебування).

Разом з тим, ані Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції чинній станом на 31.05.2012), ані Положення про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1994 р. № 377 (в редакції станом на 31.05.2012) не визначали обов`язку позивача стати на військовий облік у 2012 році.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом яких статтю 210 доповнено частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

На виконання цих норм позивач з`явилася до ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений Законом строк.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що на момент закінчення навчання у 2012 році позивач не мала обов`язку стати на військовий облік, а після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" позивач у визначений строк з`явилася до ІНФОРМАЦІЯ_1 і оновила свої персональні дані.

При цьому суд враховує, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не вирішено питання про те, чи підлягає задоволенню клопотання позивача від 02.07.2024, а при накладені стягнення не враховано, що позивач заперечує свою вину та має на утриманні двох дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а також підстави притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Оскаржуване рішення було прийнято без урахування всіх обставин, а також без оцінки доводів позивача наведених у клопотанні про закриття провадження.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та встановлені судом обставини, приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст.ст. 210, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 344 від 02.07.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 06.08.2024.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК