Справа № 522/9104/24
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9104/24
Провадження № 2-а/522/148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.05.2024 постановою серії БАД № 510048 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яку позивач вважає неправомірною, винесеною протиправно та яка підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що електроскутер CityCoco Connect 2 має потужність електродвигуна у розмірі 2 кВт, тобто до 3 кВт, і тому не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія категорія А1. Як наслідок позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що перед блокпостом був пішохідний перехід і позивач котив скутер через перехід і далі котив його через блокпост, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки не було безпосереднього факту керування. Крім того, у працівника поліції не виникало права на блокпосту шукати і оформляти порушення вимог ПДР, а також не виникало права витребувати в нього на блокпосту будь-які інші документи, окрім документів, що посвідчують особу. В зв`язку з чим, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серія БАД № 510048 від 18.05.2024.

14.06.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.06.2024 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи та направлення копій матеріалів справи.

02.07.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, у задоволенні якого ухвалою суду від 08.08.2024 відмовлено. Разом з клопотання подано додатки: копія скарги гр. ОСОБА_1 за вх. № В-1794 від 21.05.2024 на 1 арк.; копія розгляду звернення гр. ОСОБА_1 за вх. № В-1794 від 21.05.2024 на 6 арк; копія відповіді з УПП в Одеській області ДПП на звернення гр. ОСОБА_1 за вих. № В-1794 від 30.05.2024.

04.07.2024 від представника ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому він категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. До відзиву додано додатки: відеозапис правопорушення на 2х дисках; витяг з ІпНП на 4 арк.

У відзиві відповідач зазначає, що 18.05.2024 в ході виконання службових обов`язків інспектор ОСОБА_2 виявив транспортний засіб CityCoco Connect, номерний знак відсутній, під керуванням гр. ОСОБА_1 , який керував двоколісним транспортним засобом при цьому не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.13 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Щодо підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП зазначає, що факт керування транспортним засобом CityCoco Connect, підтверджується відеозаписом (матеріали відеофіксації з нагрудних боді-камери). Щодо транспортного засобу, яким керував позивач це двоколісний транспортний засіб, який має електродвигун потужністю до 4 кВт.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 8 травня 1993 року № 340 встановлено: п. 1 Загальних положень: «Це Положення є обов?язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства». п. З Загальних положень: «Транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1-мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об?ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт».

Такі ж самі положення передбачені п. 2.13 Правил дорожнього руху: «... Транспортні засоби належать до таких категорій: А1-мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об?ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт».

Характеристики транспортного засобу «CityCoco Connect», яким керував гр. ОСОБА_1 , мають потужність електродвигуна 2 000 Вт, тобто 2,0 кВт. Таким чином, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

24.07.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якійвін зазначає, що електроскутер CityCoco Connect 2 має потужність електродвигуна у розмірі 2 кВт, тобто до 3 кВт, тому не належить до категорії мопедів або інших механічних транспортних засобів, тому вимоги встановлені для водіїв механічних транспортних засобів не можуть бути застосовані до його електроскутера. Крім того, зазначає, що у працівників поліції не було жодних законних підстав переслідувати його і вимагати будь-які документи.

31.07.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис, оцінивши докази в їх сукупності, суд виходить з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Пунктом 2.4. ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Судом встановлено, що 18.05.2024 о 19 год. 53 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 4 кВт мопедом (електроскутером) CityCoco Connect 2, не маючи право керувати таким транспортним засобом, а саме відсутнє посвідчення водія категорії «А1», чим порушив п. 2.13 ПДР.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.3.г ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

За приписами п. 2.4.а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.

Відповідно до п. 1.10. ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Термін «мопед» позначає в Правилах дорожнього руху категорію двоколісних транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками поступаються більш швидким двоколісним транспортним засобам і перевищують велосипеди. Мопед незалежно від його зовнішнього вигляду має такі характерні ознаки: двигун до 50 см3 та/або електродвигун потужністю до 4 кВт. Якщо двоколісний транспортний засіб обладнаний одночасно педалями та електродвигуном потужністю до 4 кВт, то він прирівнюється до мопеда, а особа, яка керує ним зобов`язана мати посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «А1». Максимальна швидкість руху мопеда обмежується 60 км/год.

Відповідно до п. 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій: зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно п. 3 зазначеного Положення керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1.

Суд не погоджується з доводами позивача,що електроскутер CityCoco Connect 2 має потужність електродвигуна у розмірі 2 кВт, тобто до 3 кВт, і тому не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія категорія А1, оскільки відповідно до п. 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій: зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Транспортний засіб CityCoco Connect 2, яким керував позивач, має потужність 2,0 кВт, тобто являється двоколісним транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду.

При цьому, суд зазначає, що водіями вважаються не лише особи, які керують механічними транспортними засобами, тобто, які обладнані електродвигуном потужністю понад 3 кВт, а й тими транспортними засобами, які не перевищують таких параметрів потужності.

З огляду на вищевикладене, відповідно до п. 2.13. ПДР, п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, позивач для керування транспортним засобом, обладнаним електродвигуном потужністю до 4 кВт, зобов`язаний мати посвідчення водія категорії «А1», та, у відповідності до п. 2.4. а) ПДР, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія.

Вказані порушення керування електроскутером без мотошолома та не пред`явлення посвідчення водія, підтверджується також відеозаписом із нагрудної камери відповідача.

Досліджені судом матеріали відеофіксації підтверджують факти, викладені у відзиві на позовну заяву та не підтверджують обставин, на які посилається позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача ОСОБА_1 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 72-74, 77, 90, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення його повного тексту.

Повний текс рішення складено 08.08.2024.

Суддя І.А. Павлик