Справа № 640/5104/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
08 серпня 2024 року м. Київ № 640/5104/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції та Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України стосовно незабезпечення розгляду Міжвідомчою комісією документів про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , отриманих із заявою 11.06.2019, у передбачений Законом України «Про звернення громадян», Положенням-1 та Порядком місячний строк;

- визнати протиправним рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. оформлену протоколом від 27.12.2019 №1 згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 08.01.2020 за №142/02/07.1-20;

- визнати протиправним рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17.01.2020 №1, прийняте згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24.01.2020 за №692/02/07.1-20;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України подати документи ОСОБА_1 на розгляд Міжвідомчої комісії;

- зобов`язати Міжвідомчу комісію розглянути подані документи ОСОБА_1 та прийняти обґрунтоване законне рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бонових дій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2021 року відкрите провадження в адміністративній справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи № 640/5104/21 до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, справу № 640/5104/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д.

Частиною 2 статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та була передана судді для продовження розгляду, у зв`язку з чим має бути прийнята до провадження.

Відповідно до ч. 14 ст. 31 КАС України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 35 КАС України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

З аналізу положень КАС України, судом вбачається, що слово спочатку має на увазі етап розгляду справи, який починається відразу після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Дослідивши матеріали адміністративної справи загалом та позовну заяву зокрема, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального законодавства з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та абзацу першого частини другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилом частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції та Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України стосовно незабезпечення розгляду Міжвідомчою комісією документів про надання статусу учасника бойових дій та протиправним рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття, «дізналася» та «повинна була дізнатись» про порушення права.

Зокрема, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї немає перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

З наведених норм вбачається, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що про ймовірне порушення своїх прав позивач дізнався у січні 2020 року.

Проте, до суду позивач звернувся у лютому 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку на звернення до суду.

В обґрунтування пропуску строку на звернення до суду позивач зазначив, що, виконуючи приписи Шостого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 06 червня 2019 року у справі № 826/13682/18, намагався відповідні дії та бездіяльність оскаржити у порядку ст. 383 КАС України. Проте, через тривалий розгляд відповідних питань Окружним адміністративним судом міста Києва пропустив строк на звернення до суду.

Критерії «поважності» причини викладені у постанові ВС від 27.11.2018 № 473/2236/17, зокрема:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною);

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тому, з аналізу обставин, на які посилається позивач, стверджуючи про їх поважність, судом встановлено, що відповідні обставини не відповідають першим двом критеріям, а саме вони не унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк та не мають об`єктивного, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, характеру.

Крім цього, згідно з правовими висновками, викладеними у постанова ВС від 26.02.2020, №140/965/18, наявність іншого судового спору не може вважатися поважною причиною пропуску строку на звернення до суду.

Також, суд акцентує увагу, що 16 липня 2020 року колегія суддів Верховного Суду звертала увагу позивача, що у випадку, якщо на виконання судового рішення у цій справі (№ 826/13682/18) уповноважена на розгляд заяви позивача особа ухвалить рішення, яке позивач вважатиме незаконним, останній зможе оскаржити таке рішення в судовому порядку. В рамках цього позову, як вже зазначено вище, суди правильно встановили відсутність бездіяльності з боку Міжвідомчої комісії.

Тому, з липня 2020 року, позивач мав розуміти, що у випадку, якщо на виконання судового рішення у справі № 826/13682/18 уповноважена на розгляд заяви позивача особа ухвалить рішення, яке позивач вважатиме незаконним, останній зможе оскаржити таке рішення в судовому порядку шляхом подання нового позову.

Проте, як уже зазначалося вище, позивач звернувся до суду лише у лютому 2021 року.

Зважаючи на це, наведені позивачем у своїй заяві причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом не є поважними.

Необхідно зазначити, що строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку.

Відтак, обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені, у п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного, характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права з підтверджуючими доказами.

Керуючись статтями 122, 123, 160 - 162, частиною 1, 2 статті 169, 171, статтями 241-243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Прийняти адміністративну справу № 640/5104/21 до провадження судді Панченко Н.Д.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

У зв`язку з відсутністю у суді можливості друкування документів, які надходять через підсистему "Електронний Суд" чи на офіційну електронну адресу суду, документи до суду направляти засобами поштового зв`язку або нарочно у паперовому вигляді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.