Справа № 280/6082/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2024 року Справа № 280/6082/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 12.03.2024 року № про результати розгляду заяви позивача від 11.01.2024 року № 318, яким відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

2) зобов`язати відповідача 2 здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 12.07.2022 року, із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 1 та до стажу роботи на підземних роботах періодів роботи з 12.04.2005 року по 31.07.2011 року та з 01.12.2011 року по 28.02.2017 року, а також із застосуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, із додатковим зарахуванням до страхового стажу 16 років (за 16 повних років стажу на підземних роботах).

Крім того, просить стягнути з відповідача 2 на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 1211,20 грн.

Позовна заява та додатки до неї сформовані в підсистемі «Електронний суд» та подані у формі електронного документа представником позивача адвокатом Плужником М.В., який діє на підставі ордеру серії АР № 1184788 від 28.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач з 12.07.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж роботи позивача на підземних роботах та за Списком № 1 складає 16 років 10 місяців 16 днів. Таким чином, на переконання позивача, він має право на перерахунок його пенсії з моменту призначення відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, із додатковим зарахуванням до страхового стажу 16 років (за 16 повних років стажу на підземних роботах). Проте, з протоколу призначення пенсії встановлено, що до стажу роботи позивача за Списком № 1 та до стажу роботи на підземних роботах територіальними органами Пенсійного фонду України не були зараховані періоди роботи з 12.04.2005 по 31.07.2011 та з 01.12.2011 по 28.02.2017. Звернувшись 11.01.2024 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленої форми зразка про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивачу рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.03.2024 № було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058. Позивач вважає прийняте відповідачем 1 рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи та документів, що надійшли до суду.

23.07.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судом отримані документи на виконання ухвали суду від 08.07.2024 (вх.№34258), а саме копії матеріалів пенсійної справи позивача.

26.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вх.№34903), у якому зазначено, що 11.01.2024 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці». У порядку екстериторіальності заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області та прийнято рішення про встановлення надбавки відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Надалі в ході контрольних заходів пенсійну справу було перевірено та встановлено неправомірне призначення даної надбавки, про що ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 12.03.2024 № про відмову у перерахунку пенсії відповідно ч.3 ст.114 Закону 1058 та приведено пенсійну справу у відповідність з 01.01.2024. Згідно довідки виданої АТ «Запорізьким залізорудним комбінатом» від 01.09.2022 № 14/442 до пільгового підземного стажу роботи відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не враховується період роботи з 12.04.2005 по 28.02.2017, оскільки в атестації робочих місць від 03.12.2001 № 772а та від 01.12.2006 № 954-а по дільниці № 6 шахти «Експлуатаційна» не атестовано посади гірник підземний та підземний машиніст навантажувальної машини. Також в атестації робочих місць від 29.11.2011 № 1268 по дільниці № 8 шахти «Експлуатаційна» відсутня посада підземний машиніст навантажувальної машини, в атестації робочих місць від 29.11.2011 № 1268 та від 14.07.2016 № 456 по шахті «Прохідницька» відсутня інформація про атестацію робочого місця підземного машиніста навантажувальної машини по дільниці № 1 та № 3. Представник зауважує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяву позивача про перерахунок пенсії не розглядав та рішення щодо неї не приймав, отже не вчиняв протиправних дій щодо позивача, а тому не має відповідати в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити певні дії. Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 12.04.2005 по 31.07.2011 та з 01.12.2011 по 28.02.2017 зауважує, що підставою для зарахування пільгового стажу роботи після 21.08.1992 є наказ по підприємству, організації про результати атестації робочих місць, проте відомості про атестацію робочого місця за посадами позивача відсутні, тому неможливо зарахувати відповідні періоди до пільгового стажу. На підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено, що на день звернення за перерахунком пенсії пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 шахтарі - 05 років 03 місяці 28 днів замість необхідних 15 років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Враховуючи відсутність пільгового стажу за Списком №1 по Постанові № 202 (шахтарі) відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08.07.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до положень статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 та інші докази, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення.

Ухвалою від 08.08.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про залишення частини позовних вимог без розгляду.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 280/6400/22, яке набрало законної сили 26.10.2023, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 період його роботи з 12.04.2005 по 28.02.2017; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком, згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наявних записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) та висновків суду.

11.01.2024 позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про здійснення перерахунку пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до змісту довідки про особливий характер роботи та умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії від 01.09.2022 № 14/442, виданої підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», ОСОБА_1 працював на підприємстві:

з 12.04.2005 по 07.06.2005 учнем гірника підземного підземної дільниці №6 шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею. Оплата праці здійснювалась за тарифною ставкою, передбаченою для робітника відповідної професії в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1а, затверджений Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36;

з 08.06.2005 по 14.12.2007 гірником підземного підземної дільниці №6 шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1а, затверджений Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36;

з 15.12.2007 по 31.07.2011 підземним машиністом навантажувальної машини підземної дільниці №6 шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1а, затверджений Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36;

з 01.08.2011 по 31.12.2011 підземним машиністом навантажувальної машини підземної дільниці №8 шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1а, затверджений Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36;

з 01.01.2012 по 31.03.2016 підземним машиністом навантажувальної машини підземної дільниці №3 шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1а, затверджений Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36;

з 01.04.2016 по 28.02.2017 підземним машиністом навантажувальної машини підземної дільниці №1 шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1 затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016 №461;

з 01.03.2017 по 13.02.2018 гірником підземним підземної дільниці №1 шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1 затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016 №461;

з 14.02.2018 по 15.06.2022 підземним машиністом бурової установки підземної дільниці №1 шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею в цехах та виробництвах, згідно списку 1, розділ 1, пункт 1 затверджений Постановою КМУ від 24.06.2016 № 461.

Атестація робочих місць проведена 20 грудня 1996 року , наказ № 559; 03 грудня 2001 року, наказ № 791а; 01 грудня 2006 року, наказ № 954а; 29 листопада 2011 року, наказ № 1268; 14 липня 2016 року, наказ № 456; 12 липня 2021 року, наказ № 345. За виключенням таких періодів: простої - з 01.03.2022 - по теперішній час; прогули - немає; відпустка без збереження заробітної плати - більше 30 календарних днів у році не знаходився; робота із скороченим робочим днем - немає; пільговий стаж по списку № 1 становить 17років, 02 місяці, 03 дні.

За результатами розгляду заяви позивача від 11.01.2024 № 318 про перерахунок пенсії відповідно ч. 3 ст. 114 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.03.2024 № , прийнятому за принципом екстериторіальності, відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Зазначено, що згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати, визначеної відповідно до ст. 40 Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду № 280/6400/22 від 09.05.2023 період роботи з 12.04.2005 по 28.02.2017 ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1.

Згідно довідки, виданої АТ «Запорізьким залізорудним комбінатом» від 01.09.2022 № 14/442, до пільгового підземного стажу роботи відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не враховується період роботи з 12.04.2005 по 28.02.2017 оскільки в атестації робочих місць від 03.12.2001 № 772а та від 01.12.2006 № 954-а по дільниці № 6 шахти «Експлуатаційна» не атестовано посади гірник підземний та підземний машиніст навантажувальної машини. Також в атестації робочих місць від 29.11.2011 № 1268 по дільниці № 8 шахти «Експлуатаційна» відсутня посада підземний машиніст навантажувальної машини, в атестації робочих місць від 29.11.2011 № 1268 та від 14.07.2016 № 456 по шахті «Прохідницька» відсутня інформація про атестацію робочого місця підземного машиніста навантажувальної машини по дільниці № 1 та № 3.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.03.2024 № 5253-3435/Б-02/8-0800/24 повідомлено про розгляд документів, наданих позивачем, та прийняття рішення про встановлення надбавки відповідно до ст.8 Закону № 345. В подальшому, в ході контрольних заходів пенсійну справу було перевірено та встановлено неправомірне призначення даної надбавки, про що ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 12.03.2024 № про відмову у перерахунку пенсії відповідно ч.3 ст.114 Закону № 1058 та приведено пенсійну справу у відповідність з 01.01.2024. В подальшому розмір пенсії буде переглядатися відповідно до норм чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.03.2024 № про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За положенням частини першої та другої статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 28 Закону 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Отже, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як зазначає сам відповідач у відзиві на позовну заяву, загальний стаж роботи складає 32 роки 08 місяців 03 днів, з них роботи підземні, професії за Постановою № 202 (шахтарі) 05 років 03 місяці 28 днів, робота по Списку № 1 16 років 10 місяців 19 днів. Тому відсутні правові підстави для неврахування періоду до пільгового стажу на підземних роботах для застосування гарантій пенсійного забезпечення, встановлених нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, позивач пропрацював на підземних роботах з повним робочим днем за Списком №1 понад необхідних 15 років.

Таким чином, позивач набув право на перерахунок пенсії з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з часу її призначення.

Слід зазначити, що у заяві від 11.01.2024 позивач просив перерахувати пенсію, призначену йому відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, стаття 114 Закону №1058-IV передбачає право громадян на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому частина друга статті 114 Закону №1058-IV визначає умови для набуття такої пенсії працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць за умови досягнення певного пенсійного віку, а частина третя статті 114 Закону №1058-IV визначає умови для набуття такої пенсії працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а також працівників провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

При цьому в обох випадках списки робіт і професій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 з відповідними змінами та доповненнями; а Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202.

Водночас, суд звертає увагу, що в обох випадках: як пільговий стаж за Списком №1, так і пільговий стаж згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 є підземним пільговим стажем.

Приймаючи оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 12.03.2024 № про відмову у перерахунку пенсії, останній виходив з того, що згідно довідки, виданої АТ «Запорізьким залізорудним комбінатом» від 01.09.2022 № 14/442, до пільгового підземного стажу роботи відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не враховується період роботи з 12.04.2005 по 28.02.2017 оскільки в атестації робочих місць від 03.12.2001 № 772а та від 01.12.2006 № 954-а по дільниці № 6 шахти «Експлуатаційна» не атестовано посади гірник підземний та підземний машиніст навантажувальної машини; в атестації робочих місць від 29.11.2011 № 1268 по дільниці № 8 шахти «Експлуатаційна» відсутня посада підземний машиніст навантажувальної машини, в атестації робочих місць від 29.11.2011 № 1268; та від 14.07.2016 № 456 по шахті «Прохідницька» відсутня інформація про атестацію робочого місця підземного машиніста навантажувальної машини по дільниці № 1 та № 3.

Разом з тим, у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі № 280/6400/22, яке набрало законної сили 26.10.2023, вже надавалася оцінка посиланням пенсійного органу на необхідність надання ОСОБА_1 довідки про уточнюючий характер роботи та документи про атестацію робочого місця. Так, суд виснував, що такі доводи є безпідставними з огляду на наявність відповідних записів у трудовій книжці позивача, яка в свою чергу є основним доказом на підтвердження відповідного трудового стажу працівника при вирішенні питання призначення пільгової пенсії за віком, уточнюючі довідки та документи про атестацію робочого місця є допоміжними доказами, які варто пропонувати надати особі виключно в випадках, передбачених пенсійним законодавством.

Суд звертає увагу, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, пунктом 11 Порядку № 442 передбачалось, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладався на органи Державної експертизи умов праці.

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання робота до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Враховуючи наведені вище висновки суду, спірний період роботи позивача з 12.04.2005 по 28.02.2017 мав бути зарахований відповідачем до пільгового підземного стажу роботи відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд висновує про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) її пенсії.

На підстав викладеного суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.03.2024 № про відмову в перерахунку пенсії.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, це поняття охоплює як «існуюче майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п.74 рішення ЄСПЛ від 2 березня 2005 року «MALTZAN and Others v. Germany»). ЄСПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формується позиція для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом», вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону.

Відтак статтю 1 зазначеного Протоколу №1 слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей.

Тобто, в зазначених рішеннях ЄСПЛ установив, що наявність «правомірних (законних) очікувань» є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності «правомірних очікувань» у розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави. Інакше кажучи, «правомірні (законні) очікування» - очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, хто є носіями відповідного права.

Таким чином, офіційно працевлаштувавшись на посаду, яка входить до Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Списку № 1), позивач мав правомірні очікування на отримання додаткової гарантії, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому така гарантія позивачу була встановлена, що слідує з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.03.2024 № 5253-3435/Б-02/8-0800/24, проте після перегляду пенсійної справи встановлено неправомірне призначення відповідної надбавки, що і стало підставою для прийняття спірного рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 12.07.2022 року, із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 1 та до стажу роботи на підземних роботах періодів роботи з 12.04.2005 року по 31.07.2011 року та з 01.12.2011 року по 28.02.2017 року, а також із застосуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, із додатковим зарахуванням до страхового стажу 16 років (за 16 повних років стажу на підземних роботах) суд зважає на таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Водночас, в силу приписів частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», від 13.02.2011 у справі Чуйкіна проти України.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи наявність у позивача пільгового стажу для перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії позивача з 12.07.2022 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до стажу роботи позивача на підземних роботах періодів з 12.04.2005 по 31.07.2011 та з 01.12.2011 по 28.02.2017.

При цьому, суд враховує, що у формі РС-право зазначається про віднесення періодів трудової діяльності з 12.04.2005 по 31.07.2011 та з 01.12.2011 по 28.02.2017 до стажу роботи за Списком № 1, у зв`язку з чим позовні вимоги у частині зарахування таких періодів до стажу роботи позивача за Списком № 1 є безпідставними.

Що стосується доводів відповідача 2 стосовно того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є неналежним відповідачем в частині позовних вимог зобов`язального характеру слід зазначити наступне.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

За фактичних обставин справи повноваження щодо перерахунку позивачу пенсії були делеговані Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області, проте обов`язок нарахування та виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Тобто, нарахування та виплата пенсії повинна проводитись Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області після отримання від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області рішення про перерахунок пенсії та матеріалів пенсійної справи.

Оскільки права позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області у частині здійснення перерахунку пенсії порушені не були, у задоволенні позовних вимог до нього у відповідній частині слід відмовити.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Квитанцією від 05.04.2024 № СВКМ-МВ43-42Х4-8С21 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 605,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, як суб`єкта владних повноважень, яким прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.03.2024 № про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 12.07.2022 із зарахуванням до його пільгового підземного стажу періодів роботи з 12.04.2005 по 31.07.2011 та з 01.12.2011 по 28.02.2017 відповідно до вимог абзацу третього частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці», в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 перераховану з урахуванням положень абзацу третього частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці», пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 12.07.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, місцезнаходження: вул. Кравчука, буд. 22-В, м. Луцьк, Волинська область, 43026; .
Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 08.08.2024.

Суддя К.В.Мінаєва