Справа № 127/11353/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/77/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1729410 від 23.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ДПП про скасування постанови серії ЕНА №1729410 від 23.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

23.03.2024 інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Ляшко Т.С. було винесено Постанову серії ЕНА № 1729410 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі, відносно нього за порушення п. 2.1.а ПДР ст. 126 ч. 4 КУпАП.

Так, зі змісту вказаної постанови вбачається, що 23.03.2024 о 17:21 год. в м. Вінниці по вул. Черняховського, 50, водій ОСОБА_1 керував електроскутером CityCoco, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а. ПДР - керування т/з особою, позбавленою права керування ТЗ, чим порушив ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки правопорушення, у якому його визнав винним інспектор поліції, останній не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Так, всупереч вимогам п. 2 розділу III Інструкції № 1395 оскаржувана постанова винесена не на місці можливого вчинення адміністративного правопорушення, а за адресою: АДРЕСА_1 в, та в інший час, який зазначений в оскаржуваній Постанові, без розгляду будь - яких клопотань зі сторони ОСОБА_1 , що є грубим порушенням гарантованого конституцією права на захист.

Крім того, позивач стверджує, що його електросамокат CityCoco має потужність електродвигуна, яка становить 1500 Вт або 1,5 кВт, а тому даний самокат не є транспортним засобом для якого необхідне посвідчення водія.

Ухвалою суду від 26.04.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника відповідачів за довіреністю Липовської Н.Ю. 06 червня 2024 року до суду надійшов відзив, у якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Встановивши всі обставини правопорушення, інспектором поліції було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову серії ЕНА №1729410 від 23.03.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

09 липня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідачем у відзиві не було спростовано його позовних вимог щодо незаконності та неправомірності постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. До того, ж відеодоказ, який наданий представником відповідача, не є належним, оскільки в оскаржуваній постанові, а саме в п. 7 «До постанови додаються»: зазначено 470740, однак разом із відзивом на позовну заяву надано відеозапис 472302.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.03.2024 інспектором поліції винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1729410, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Ляшко Т.С. встановлено, що 23.03.2024 о 17:21год. ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Черняховського, 50 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Частиною четвертою ст. 126 КУпАП передбачено, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, електросамокат марки CityCoco, з потужністю електродвигуна 1,5 кВт, не належить до механічних транспортних засобів, а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1.а ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Зміст указаних норм свідчить про те, що, особа, яка керує електросамокатом не є суб`єктом адміністративного правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки вона не є водієм, який керує транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 6 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК, статтях 121-126, 127-1, 128-1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій-четвертій статті 130, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Так, судом встановлено, що відповідно до технічної характеристики на електросамокат CityCoco, має потужність 1500 Вт або 1,5 кВт, що є менше за 3 кВт.

Таким чином, електросамокат CityCoco, з потужністю електродвигуна 1,5 кВт, не належить до механічних транспортних засобів, а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1.а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Із дослідженого відеозапису з місця події, що був долучений до відзиву на позовну заяву представником відповідача, вбачається, що інспектором поліції без розгляду справи та оцінки доказів була винесена постанова серії ЕНА №1729410.

Так, 23.03.2024 о 17:05 год. працівники поліції виходять з службового автомобіля та відразу прямують до позивача, який стояв на узбіччі, а потім розпочинається процедура встановлення особи та транспортного засобу. Встановити модель даного електросамоката та його реєстраційний номер з відеозапису неможливо.

Інші належні та допустимі докази, які б доводили у вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, представником відповідача до суду не надано.

Також, стосовно процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу III Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З наявних матеріалів справи не вбачається, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дотримано п. 9-10 розділу III Інструкції, чим порушено порядок її розгляду.

Судом також встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення, не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими, не було залучено відповідачем свідків, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Враховуючи те, що надані відповідачем докази вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не підтверджують факту вчинення ним зазначеного правопорушення, і інших доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав, суд приходить до переконання в тому, що відповідач притягнув позивача до відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП за відсутності доказів вчинення ним відповідного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є не доведеним.

Відповідач не надав в судове засідання при розгляді справи по суті безперечні докази того, що позивач допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ч. 4 ст. 126, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст.72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №1729410 від 23.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1729410 від 23.03.2024, винесену по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: вулиця Федора Ернста, 3, місто Київ, 03048.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК