Справа № 520/21432/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

08 серпня 2024 року №520/21432/23

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" в рамках виконавчого провадження №72293047 при перевірці стану виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/3174/23 шляхом приведення боржником - ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки №ФХ-114170 від 01.07.2023 року про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідність до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зміною розміру премії з 10% на 140% від посадового окладу 9660 грн, що становить у грошовому виразі 13524 грн та із зміною розміру надбавки за особливості проходження служби з 0% на 65% від суми зазначених у довідці №ФХ-114170 від 01.07.2023 року посадового окладу (9660 грн), окладу за спеціальним званням (2150 грн), надбавки за вислугу років (5314,50 грн), що становить 11130,90 грн;

- скасувати постанову від 02.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження №72293047;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у процедурі перевірки стану виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/3174/23, вчинити коло дій та повноважень, передбачених п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" в рамках виконавчого провадження №72293047 щодо надання боржником - ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням розміру премії 140% від посадового окладу 9660 грн, що становить у грошовому виразі 13524 грн та зазначенням розміру надбавки за особливості проходження 65% від суми зазначених у довідці №ФХ-114170 від 01.07.2023 року посадового окладу (9660 грн), окладу за спеціальним званням (2150 грн), надбавки за вислугу років (5314,50 грн), що становить 11130,90 грн та наданням доказів її направлення ГУ ПФУ в Харківській області, що буде повним виконанням рішення по справі №520/3174/23.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не виконано вимоги п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" в рамках виконавчого провадження №72293047 шляхом перевірки виготовлення боржником- ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із зазначенням розміру премії - 140% посадового окладу та зазначенням розміру надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, а також, направлення відповідної довідки до ГУ ПФУ в Харківській області. Вказана бездіяльність слугувала підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі відповідно до статті 287 КАС України без виклику сторін в судове засідання. Витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію виконавчого провадження ВП №72293047.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано представнику відповідача до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Проте, представником відповідача відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило як і не надходило витребуваних документів, причин поважності їх неподання відповідачем також не повідомлено.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя сторона правом на подання пояснень по справі не скористалась.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ст.229 КАС України.

Згідно з ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на момент розгляду даної адміністративної справи. Оскільки на територія м.Харкова та Харківської області з 24.02.2022 постійно підлягає загрозі ракетного обстрілу з боку збройних сил РФ, внаслідок чого постійно лунає сигнал "повітряна тривога", що перешкоджають вчасному та безпечному розгляду адміністративних справ, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року по справі №520/3174/23, яке набрало законної сили 13.06.2023, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у відмові ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення за посадою ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про фактично виплачені в ці місяці розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

19.07.2023 року державним виконавцем Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72293047 щодо примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року по справі №520/3174/23.

02.08.2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову ВП №72293047 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Листом відповідач від 03.08.2023 №2051 повідомив представника позивача, що до ВДВС від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов лист, в якому повідомлялось, що на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було направлено листом від 07.07.2023 №ФК-114170/6391/с довідку №ФХ-114170 від 01.07.2023, у зв`язку з чим виконавче провадження №72293047 закінчено відповідно до п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач в позовній заяві вказує, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №520/3174/23 виконано не в повному обсязі, оскільки, в довідці про грошове забезпечення позивача вказані не всі складові, вважає наявною з боку відповідача протиправної бездіяльність, яка полягає у не вчиненні дій передбачених п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", а також постанову від 02.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження №72293047 такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою та четвертою статті 257 вказаного Кодексу визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.6 цього ж Кодексу, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.

За змістом ст.32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (надалі - Конвенція) людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене ст.6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні п.1 ст.1 Протоколу №1 Конвенції (справи "Войтенко проти України", "Горнсбі проти Греції").

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені ст.6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс ("Піалопулос та інші проти Греції", "Юрій Миколайович Іванов проти України").

У справах "Шмалько проти України", "Іммобільяре Саффі проти Італії" ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (Рішення у справа "Сук проти України" та інші).

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів №13 "Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень'', у державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх "ex-officio". Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Позивач посилався на те, що відповідач протиправно закінчив виконавче провадження, проте рішення суду по справі залишається невиконаним

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року у справі №520/3174/23, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення за посадою ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про фактично виплачені в ці місяці розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Судове рішення набрало законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення суду складено довідку №ФХ-114170 від 01.07.2023 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України виданій ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, в якій замість зазначено розмір премії 10% замість 140%, розмір надбавки за особливості проходження служби 0% замість 65%.

Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року у справі №520/3174/23 залишається не виконаним у повному обсязі.

Враховуючи наведене, постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП №72293047 з примусового виконання виконавчого листа №520/3174/23, виданого Харківським окружним адміністративним судом виданого 11.07.2023 року, винесена передчасно й за відсутності доказів, які би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП№72293047, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" в рамках виконавчого провадження №72293047 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 8 Загальної декларації прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Наука адміністративного права визначає способи захисту порушених прав (свобод, інтересів) як передбачені законом дії, що безпосередньо спрямовані на захист права (свободи, інтересу). Такі дії є завершальними актами захисту у виді матеріально-правових або юрисдикційних дій щодо усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права (свободи, інтересу) і є результатом діяльності щодо їх захисту.

Відтак, спід ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права (свободи, інтересу), бути адекватним наявним обставинам.

Між тим, у контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач, обравши такий спосіб захисту порушених прав на примусове виконання судового рішення, як визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження №72293047, обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, адже задоволення такої позовної вимоги жодним чином не поновить його права і саме по собі не вплине на чинність спірної постанови і стан відповідного виконавчого провадження ВП №72293047.

Оскільки у спірних правовідносинах, самі по собі вказані дії державного виконавця не є юридично значимими для спірних правовідносин, належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача є саме скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП№72293047.

Таким чином, підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця відсутні.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача у процедурі перевірки стану виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/3174/23, вчинити коло дій та повноважень, передбачених п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" в рамках виконавчого провадження №72293047, також не підлягають задоволенню, оскільки судовим розглядом встановлено, що рішення суду на даний час взагалі не виконане, а у разі скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження, на державного виконавця покладається обов`язок відновлення такого виконавчого провадження в порядку та в строк, визначений ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" та вчинення виконавчих дій відповідно до вимог вказаного Закону.

З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, м.Харків, 61024, ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.08.2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП№72293047.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, м.Харків, 61024, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 08 серпня 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО