Справа № 620/17190/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яким просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування позивачу заробітної плати при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на підставі довідок про заробітну плату за період з січня по березень 1991 року згідно довідки від 22 лютого 2005 року №2, яка видана Виробничо-будівельним кооперативом "Зеніт" та за період з квітня 1991 року по грудень 1995 року, згідно довідки від 23 лютого 2005 року №2, яка видана Малим підприємством "Факт";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 червня 2023 року із врахуванням заробітної плати за період з січня по березень 1991 року згідно довідки від 22 лютого 2005 року №2, яка видана Виробничо-будівельним кооперативом "Зеніт" та за період з квітня 1991 року по грудень 1995 року, згідно довідки від 23 лютого 2005 року №2, яка видана Малим підприємством "Факт".

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування ОСОБА_1 заробітної плати при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на підставі довідок про заробітну плату за період з січня по березень 1991 року згідно з довідкою від 22 лютого 2005 року №2, яка видана Виробничо-будівельним кооперативом "Зеніт" та за період з квітня 1991 року по грудень 1995 року, згідно з довідкою від 23 лютого 2005 року №2, яка видана Малим підприємством "Факт";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11 травня 2023 року із врахуванням заробітної плати за період з січня по березень 1991 року згідно з довідкою від 22 лютого 2005 року №2, яка видана Виробничо-будівельним кооперативом "Зеніт" та за період з квітня 1991 року по грудень 1995 року, згідно з довідкою від 23 лютого 2005 року №2, яка видана Малим підприємством "Факт";

- в задоволені решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано фактичні обставини справи.

Апелянт зазначив про те, що надані позивачем довідки від 22 лютого 2005 року №2 та від 23 лютого 2005 року №2 про заробітну плату для обчислення пенсії не були враховані, оскільки не підтвердженні первинними документами.

Додатково зазначив про те, що повноваження Пенсійного фонду України в даних правовідносинах є дискреційними, а тому рішення суду в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника із врахуванням заробітної плати зазначеної у довідках від 22 лютого 2005 року №2 та від 23 лютого 2005 року №2 є протиправним та передчасним, та позбавляє пенсійний орган можливості провести зустрічну перевірку достовірності та обґрунтованість зазначених довідок.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 11 травня 2023 отримує пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 10).

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою від 11 травня 2023 року про призначення пенсії у разі втрати годувальника, до якої згідно з розпискою повідомленням від 11 травня 2023 року №2306 долучено: копію паспорта, військового квитка, довідки із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення, копію РНОКПП померлого годувальника, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2020 року, копію РНОКПП, копії свідоцтва про шлюб та про смерть, трудову книжку (а.с. 8-9).

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 06 вересня 2023 року №2500-0202-8/59202 повідомлено позивача про те, що вона отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При обчисленні пенсії не були враховані довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 22 лютого 2005 року №2 та від 23 лютого 2005 року за період роботи ОСОБА_2 з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року (а.с. 29).

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо неврахування позивачу заробітної плати при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на підставі довідок про заробітну плату позивач звернулась до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при обчисленні пенсії померлого ОСОБА_2 , була врахована заробітна плата з 1991 по 1995 роки, згідно з довідкою від 22 лютого 2005 року №2 та довідкою від 23 лютого 2005 року №2, складених на підставі особових рахунків за 1991-1995 роки, період його роботи підтверджується записами з трудової книжки та включений до загального трудового стажу, а тому необхідність повторного підтвердження первинними документами зазначені довідки не потребують.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжна. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Прийняття на підтвердження стажу роботи інших письмових документів застосовується тільки в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу особи на підприємстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже зазначеними нормами передбачена умова підтвердження відомостей, що містяться в довідці, первинними бухгалтерськими документами.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що при здійсненні перерахунку не враховано довідки про заробітну плату ОСОБА_2 для обчислення пенсії від 22 лютого 2005 року №2 та від 23 лютого 2005 року №2, оскільки зазначені довідки не підтверджені первинними документами.

Також апелянт зазначив про те, що пенсійна справа позивача буде переглянута після надходження акту зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі зазначених довідок.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, у разі наявності сумнівів в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, орган пенсійного фонду має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження проведення зустрічної звірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок від 22 лютого 2005 року №2 та від 23 лютого 2005 року №2.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, довідкою форми РС-право (а.с. 26-26-28) підтверджується обставина зарахування при обчисленні пенсії померлого ОСОБА_2 заробітної плати з 1991 по 1995 роки, згідно з довідками від 22 лютого 2005 року №2 від 23 лютого 2005 року №2, складених на підставі особових рахунків за 1991-1995 роки, період його роботи також підтверджується записами з трудової книжки та включений до загального трудового стажу, а тому неврахуванням Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області зазначених довідок під час призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника є протиправним.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку