Справа № 126/3183/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/3183/23

Головуючий у 1-й інстанції: Хмель Р.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

06 серпня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В.

секретаря судового засідання: Надольна М.С.,

представника позивача - Тимощука Є.С.

представника відповідача - Бахур В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи поданий позов зазначає, що відповідачем було винесено постанови серії АА № 00015149 від 24.11.2023, серії АА № 00015248 від 27.11.2023, АА № 00015267 від 27.11.2023, притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вважаючи оскаржувані постанови протиправними, позивачка просила про задоволення прозову.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року позов задоволено, а саме:

- скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00015149 від 24.11.2023, винесена головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренко Максимом Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500.00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення;

- скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00015248 від 27.11.2023, винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500.00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення;

- скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00015267 від 27.11.2023, винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір.

Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини по справі, вважає, що позивач, як особа за якою зареєстрований транспортний засіб є суб`єктом адміністративного правопорушення, його вина доведена належними та допустимими доказами.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 24.11.2023 серія АА№00015149 о 21:13 год. за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб SCANIA S450 д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 6,875% (2,75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 27.11.2023, серія АА№00015248, 25.11.2023 о 21:53 год. за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб SCANIA S450 д.н.з. НОМЕР_2 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 5,413% (2,165 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 27.11.2023, серія АА№00015267, 26.11.2023 о 15:39 год. за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб SCANIA S450 д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 9,238% (3,695 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається, зокрема, у разі, коли їх параметри не перевищують маси 40 т (для контейнеровозів 44 т).

Суд першої інстанції встановив, що спірні постанови прийнято щодо транспортних засобів, які рухалися з напівпричепом-контейнеровозом, а тому погодився з доводами позивачки щодо неправильного визначення суб`єктом владних повноважень нормативно-допустимої загальної маси транспортного засобу.

Суд першої інстанції також вказав, що оскаржувані постанови не містять даних щодо марки, моделі, реєстраційного номеру напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача, що передбачено додатком 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільний транспорт», який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;

однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%;

двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%;

трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Положеннями статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з абз. 1 п. 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

- фактичної маси (пп. «б»):

Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тон; трьохвісний автомобіль - 25 тон (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль - 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон.

Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.

Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відповідно до оскаржених постанов про адміністративні правопорушення 24.11.2023 та 27.11.2023 було зафіксовано два транспортні засоби SCANIA S450 д.н.з. НОМЕР_1 та SCANIA S450 д.н.з. НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів загальної маси т.з. на 6,875% (2,75 тон) загальна маса 42750 кг, на 5,413% (2,165 тон) загальна маса 42165 кг, на 9,238% (3,695 тон) загальна маса 43695 кг, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Дослідивши оскаржені постанови, суд встановив, що в них зафіксовано номерний знак вантажних сідлових тягачів (АВ 4745 ІР, НОМЕР_2 ) та повну вагу транспортного засобу. Тобто, у спірному випадку оскаржуваною постановою зафіксований транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач.

Також, з наданих матеріалів фотофіксації встановлено, що вантажний сідловий тягач рухався з напівпричепом.

Однак, доказів щодо фіксації та розпізнавання державних номерних знаків причепу, напівпричепу не надано.

Водночас, за наведених вимог Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, автоматичний пункт може забезпечувати фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв, та метадані повинні містити дані про державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв у разі використання такого.

Таким чином, у даній справі встановлено, що відповідачем взагалі не досліджено питання, який саме причеп, напівпричіп або інший причіпний пристрій використовувався у спірному випадку.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що враховуючи наведені положення п. 22.5 ПДР, якими встановлені допустимі габаритно-вагові норми з урахуванням типу транспортного засобу, причепу, напівпричепу, відповідно інформація щодо причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв має суттєве значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення за п. 22.5 ПДР та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідачем не ідентифіковано напівпричіп, з яким рухався сідловий тягач у спірному випадку.

В свою чергу, позивач надав до суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відповідно до якого спеціалізований напівпричіп - є контейнеровозом - Е, особливі відмітки СВ-ВО СХН 330206 від 26.06.2019 переобладнано у зміні конструкції н/пр для перевезення контейнеру типу 1в та встановлено гідравлічну систему для самоскидання, розвантаження.

Сукупність даних фотофіксації та свідоцтва про реєстрацію ТЗ, напівпричепу свідчать про те, що у спірному випадку перевезення здійснювалось контейнеровозом.

Однак, при накладенні на позивача штрафу за перевищення нормативно допустимих габаритно-вагових параметрів ТЗ, відповідач не керувався вимогами щодо таких габаритно-вагових параметрів, встановлених п. 22.5 ПДР для контейнеровозів, що фактично призвело до помилкового висновку про перевищення допустимих габаритно-вагових параметрів ТЗ.

В порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідачем не встановлено державний номерний знак напівпричепу, внаслідок чого відповідно відповідачем не були встановлені дійсні характеристики транспортних засобів.

Як вже зазначено колегією суддів, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , напівпричіп марки SCHMITS є контейнеровозом.

Крім того, надані відповідачем матеріали фотофіксації, метадані, зміст оскаржуваної постанови свідчать про те, що відповідачем у спірному випадку взагалі не досліджувалось питання, який саме причеп, напівпричіп або інший причіпний пристрій використовувався в усіх випадках.

У зв`язку з встановленими обставинами мотивувальну частину необхідно доповнити наступними висновками. Оскільки відповідач обґрунтовує свої висновки щодо наявності складу адміністративного правопорушення, зокрема об`єктивної сторони, тією обставиною, що причіп не може вважатись контейнеровозом, колегія суддів вважає, що у всіх трьох оскаржених постановах повинні бути відображені дані, які характеризують цей причіп.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає визначення розміру штрафу залежно від відсоткового перевищення встановлених законом допустимих вагових параметрів.

З урахуванням наведеного, правильна правова кваліфікація нормативу допустимої ваги, а отже і визначення типу транспортного засобу є важливими для визначення складу адміністративного правопорушення.

Доводи відповідача щодо відсутності маркування, що на його думку є доказом перевезення контейнеру, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки документом, який відображує технічні характеристики контейнеровоза, є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому, зокрема, зазначено особливі відмітки: СВ-ВО СХН 330206 від 26.06.2019 переобладнано у змінні конструкції н/пр для перевезення контейнеру типу 1в та встановлено гідравлічну систему для самоскидання, розвантаження.

З огляду на визначені в оскаржених постановах зафіксовані параметри ТЗ, зокрема зазначено, що кількість вісей транспортного засобу разом із причепом становить 5 (тобто використано двовісний тягач та тривісний напівпричеп), що свідчить про наявність підстав для застосування до транспортного засобу позивача обмежень максимальним навантаженням на рівні 42 тони.

Колегія суддів зазначає, що при здійсненні відповідачем розрахунку перевищення вагових параметрів не було враховану обставину щодо типу тягача, який використовувався для перевезенні вантажу, зокрема, напівпричіпу-контейнеровозу та кількість вісей зафіксованого транспортного засобу (використано двовісний тягач та тривісний напівпричеп), для якого, відповідно до п.22.5 ПДР, встановлено обмеження фактичної маси 42 тони.

За таких обставин, враховуючи допустиму масу, визначену п. 22.5 ПДР, для такого типу ТЗ 42 т, суб`єктом владних повноважень неправильно визначено тип транспортного засобу, що зумовило неправильне визначення максимального навантаження для автомобільних доріг. В силу вказаних обставин суд дійшов висновку, що і розрахунок перевищення загальної маси транспортного засобу виконано без урахування усіх обставин справи.

За позицією відповідача, з посиланням на Правила експлуатації колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 №550, та Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 №363, якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів, той і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню.

З приводу таких доводів суд зазначає, що у нормативно-правових документах відсутня вимога визнання транспортного засобу контейнеровозом лише в разі перевезення ним контейнеру. Зазначене може бути пов`язане з тим, що такий транспортний засіб як контейнеровоз має конструктивні особливості, що надають йому перевагу порівняно з іншими вантажними транспортними засобами в частині тиску на дорожнє покриття, що й знайшло своє відображення у вигляді законодавчого дозволу рухатись з підвищеною межею вагових параметрів.

З урахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити шляхом доповнення його мотивувальної частини.

Згідно з ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до положень статті 317 КАС України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення серії АА № 00015149 від 24.11.2023, серії АА № 00015248 від 27.11.2023, АА № 00015267 від 27.11.2023 змінити в частині його мотивів.

В іншій частині рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.