Справа № 473/2975/24
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2975/24
РІШЕННЯ

іменем України

"08" серпня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення неправомірною та її скасування,

ВСТАНОВИВ

в травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення неправомірною та її скасування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21 травня 2024 року поліцейський Управління поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мартиненко О.С. виніс відносно нього постанову серії БАВ №234651, якою встановлено, що 21 травня 2024 року о 10 год. 40 хв. у Новомосковському районі Дніпропетровської області позивач керував транспортним засобом в складі тягача марки Renault premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причепа, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який мав технічні несправності шини мали місцеві пошкодження, що оголюють корд.

Згідно постанови, позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Проте позивач ОСОБА_1 просив визнати незаконною та скасувати постанову від 21 травня 2024 року, а також закрити провадження у справі, вказуючи на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП (позивачем були виконані вимоги Правил дорожнього руху щодо дій водія в разі виявлення в дорозі несправностей); не надано доказів на підтвердження його вчинення; провадження в адміністративній справі відбувалося з грубими процесуальними порушеннями (безпідставна зупинка працівниками поліції); без врахування характеру вчиненого правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представниця відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити. При цьому підтвердила наявність зазначеного в постанові порушення та дотримання поліцейським встановленої законом процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення позивачем є фото правопорушення (пошкодження, що оголюють корд).

Суд з урахуванням вимог ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача, представника відповідача, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАВ № 234651 від 21 травня 2024 року, винесеної поліцейським Управління поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мартиненком О.С., 21 травня 2024 року о 10 год. 40 хв. в районі 159 км траси М29 у Новомосковському районі Дніпропетровської області позивач керував транспортним засобом в складі тягача марки Renault premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причепа, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який мав технічні несправності на правій шині задньої осі причепа відсутня залишкова висота малюнка протектора, наявні відшарування протектора та пошкодження, що оголюють корд. До постанови додані фото правопорушення.

Згідно даної постанови, позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Зокрема, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів (п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КУпАП).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.4 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема 31.4.5 Колеса і шини: б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Як передбачено ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 Закону «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Оскаржувана постанова містить вказівку на те, що до неї додається фотофіксація правопорушення (п.7).

З наданих відповідачем фотодоказів вбачається факт наявності порушення, а саме пошкодження шин, що оголюють корд.

Судом також встановлено, що вимога працівників поліції про зупинку позивача була обумовлена передбаченою законом підставою - технічною несправністю керованого ним транспортного засобу (п.2 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Разом з тим, доказів, що вказані пошкодження виникли саме в дорозі, а також дотримання позивачем запобіжних заходів, відповідно до Правил дорожнього руху, позивачем не надано.

Враховуючи наведені обставини справи, суд прийшов до висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено виключно у межах санкції, установленої Кодексом України про адміністративні правопорушення. При цьому, Кодекс не передбачає можливості накладення більш м`якого стягнення, ніж визначено вказаним законом (пом`якшення покарання).

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 8-10, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення неправомірною та її скасування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан