Справа № 200/1655/24
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про заміну сторони

08 серпня 2024 року Справа №200/1655/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Військової частини НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.07.2024 до Донецького окружного адміністративного суду від Військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), на належного відповідача - Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) за місцем проходження військової служби (звільнення з військової служби) ОСОБА_1 , яке обґрунтоване тим, що Військова частина, яка є останнім місцем служби військовослужбовця, проводить аналіз по всім виплатам та за необхідності робить відповідні перерахунки та здійснює виплати.

Розглянувши зазначене клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з наведених у ньому мотивів, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XIІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Слід зазначити, що спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII.

Частинами 1-4 статті 9 вказаного Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Зокрема, статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 26.10.2015 по 25.10.2017 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 , з якої 25.10.2017 був переведений до Військової частини НОМЕР_2 , де проходив військову службу у період з 26.10.2017 по 28.11.2022.

Водночас позивач з даним позовом звернувся до суду саме щодо правовідносин, пов`язаних з проходженням публічної служби, а не зі звільненням з неї, оскільки спір виник у зв`язку з нездійсненням відповідачами індексації, якій підлягало грошове забезпечення позивача саме у період проходження ним військової служби у військових частинах, які є відповідачами у справі.

Відповідно до частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Позивач не надав згоду на заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) є належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим підстави для задоволення клопотання про заміну неналежного відповідача у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 48, 204, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання Військової частини НОМЕР_2 про заміну неналежного відповідача у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя С.В. Ушенко