Справа № 240/2169/24
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/2169/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 22-25), просить:

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України щодо незвільнення з лав Збройних Сил України на підставі пп. Г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року № 413 «Про затвердження перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та зі служби осіб рядового і начальницького складу»;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України на підставі пп. Г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року № 413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та зі служби осіб рядового і начальницького склад» та видати відповідний наказ.

В обґрунтування позову зазначає, що неодноразово звертався до відповідача із рапортом про звільнення з лав ЗС України, оскільки його мати потребує стороннього догляду, однак відповідачем протиправно відмовлено у звільнені зі служби; відмова у задоволенні рапорту отримана позивачем 12.02.2024.

Ухвалою судді ОСОБА_2 від 22.02.2024 (а.с.32) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.35-39), в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що позивач з 17.12.2023 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 ; поданий в січні 2024 року рапорт позивача про звільнення опрацьовувався та 02.02.2024 відповідачем були направлені на адресу військової частини НОМЕР_2 матеріали на звільнення; 07.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення відмовити у задоволенні рапорту військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про що за вих. № 830 направлено повідомлення військовій частині НОМЕР_1 та позивачу.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.71-73), в якій зазначає, що підстав для відмови у задоволення рапорту про звільнення з військової служби не було.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" від 18.07.2024 № 135 та витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.07.2024, у зв`язку з призовом на військову службу судді ОСОБА_2 , справу передано на розгляд судді ОСОБА_3 , яким ухвалою від 30.07.2024 справа прийнята до провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.30-31), молодший сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний 25.02.2022 по мобілізації та з грудня 2023 року проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 (батальйон) військової частини НОМЕР_2 (бригада).

18.01.2024 позивач подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 (а.с. 9,41), в якому просив звільнити з військової служби на підставі абз. 4 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вказуючи що його мати ОСОБА_4 , має висновок лікарсько-консультативної комісії про необхідність постійного догляду.

До рапорту були додані витяг з протоколу № 139 від 20.11.2023 (а.с.15,66) та висновок за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.14,67).

02.02.2024 військовою частиною НОМЕР_1 командиру військової частини НОМЕР_2 були направлені матеріали на звільнення позивача з військової служби у запас відповідно до пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.43-67)

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 07.02.2024 № 830 (а.с. 27,69), командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення відмовити у задоволенні рапорту щодо звільнення у запас військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2232-XII).

Частиною 7 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі- Положення №1153/2008).

В Положенні №1153/2008 зазначено:

"225. Звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється:

...

2) під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;".

Відповідно до підпункту 2 п. 225 Положення №1153/2008, звільнення в даному випадку із військової служби позивача, враховуючи його військове звання, повинно здійснюєтесь командиром військової частини НОМЕР_2 (бригада).

Як встановлено судом, у звільненні позивачу було відмовлено командиром військової частини НОМЕР_2 , а не військової частини НОМЕР_1 (батальйон), тобто в даному випадку відповідач не вчиняв дій, не приймав рішень, які порушують права та інтереси позивача.

Згідно пункту 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Позивач вважає, що подаючи в січні 2024 року відповідачу рапорт про звільнення, він мав бути звільненим відповідно до абз. 4 підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII, оскільки його мати його мати ОСОБА_4 має висновок лікарсько-консультативної комісії про необхідність постійного догляду.

Відповідно до абз. 4 підпункту "г" п.2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII:

"4. Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

...

2) під час дії воєнного стану:

...

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

...

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;".

Тобто для вирішення питання про звільнення позивача з військової служби, необхідно встановити, чи були на момент подачі ним рапорту наявні підстави для цього - необхідність здійснення постійного догляду за хворою матерію, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Як встановлено судом, позивачем до рапорту про звільнення для підтвердження підстав звільнення додано, крім інших, наступні документи - витяг з протоколу № 139 від 20.11.2023 (а.с.15,66) та висновок за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.14,67).

Вирішуючи питання чи є висновки за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.14,67) відповідним медичним висновком, який підтверджує необхідність здійснення постійного догляду за хворою матерію позивача, суд зазначає наступне.

В Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09.03.2021 (далі - Інструкція № 407), зазначено:

7. У пункті 4 Висновку вказуються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

8. Висновок підписується членами лікарської комісії, із проставленням дати видачі, після чого завіряється печаткою закладу охорони здоров`я.

9. Висновок призначений для надання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міської, міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, або до структурного підрозділу, що визначений договором про співробітництво територіальних громад для вирішення питання призначення особі соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

...

11. Особам, яким встановлено інвалідність безстроково, висновок видається безстроково. Особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців. Іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі."

Аналізуючи Інструкцією, суд зазначає, що висновок за формою № 080-4/о видається для вирішення відповідними органами питання призначення особі, якій встановлена інвалідність, соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі і не є висновком, який підтверджує необхідність здійснення постійного догляду за особою.

З матеріалів справи не вбачається і позивачем не зазначається, що його мати є особою з інвалідністю.

Як вбачається з доданого до позову висновку за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.14), він виданий комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради і нею ОСОБА_4 рекомендовано соціальні послуги, а саме отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Зазначений висновок суд не вважає медичним висновком, який підтверджує необхідність здійснення постійного догляду за хворою матерію позивача.

Як вбачається ж з доданого відповідачем до відзиву на позовну заяву висновку за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.67), він виданий комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради ОСОБА_4 та містить, крім інших, відбиток печатки лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я та зроблений від руки запис "Постійного стороннього догляду"; висновок дійсний до 19.11.2024.

Також суд звертає увагу, що вказаний висновок підписаний не всіма членами комісії, зазначеними у витягу з протоколу № 139 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради від 20.11.2023 (а.с.15,66), відповідно до якого ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду. Зазначений висновок не підписаний вказаними в протоколі членами комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Отже висновок за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.67) складений з порушенням вимог пунктів 7, 8, 11 Інструкції № 407 щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о.

Таким чином суд вважає, що висновки за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.14,67) не є документами, які підтверджують підстави звільнення, передбачені абз. 4 підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII.

Оскільки витяг з протоколу № 139 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради від 20.11.2023 (а.с.15,66) суперечить висновкам за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.14,67), суд не вважає його документом, який підтверджує підстави звільнення, передбачені абз. 4 підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII.

Суд зауважує, що відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, зокрема його пп. 1 п. 11, медико-соціальні експертні комісії визначають потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі хворих, що досягли повноліття; потребу осіб з інвалідністю у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Відповідно до Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917, зокрема його п. 7, лікарсько-консультативні комісії визначають потребу дитини з інвалідністю у медичній допомозі та соціальних послугах, в тому числі постійному сторонньому догляді.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 р. № 413, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, в якому зазначено:

"Військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:

...

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;"

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 №667 затверджена форма висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу та Інструкції про порядок його надання, згідно яких лікарською консультативною комісією медичного закладу видається висновок щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, і цей висновок за своєю формою не відповідає висновку форми №080-4/о, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09.03.2021.

Аналіз наказів Міністерства охорони здоров`я України від 31.07.2013 №667 від 09.03.2021 № 407, постанов Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, від 12.06. 2013 № 413, від 21.11.2013 № 917 свідчить про те, що висновок про те, що особа потребує постійного догляду може видаватись лише особам з інвалідністю і таким висновком не може бути висновок за формою № 080-4/о від 20.11.2023 (а.с.14,67).

Таким чином, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, тому що відповідач не порушив права та інтереси позивача, оскільки не відмовляв йому у звільненні (рішення про відмову у задоволенні рапорту про звільнення прийнято командиром військової частини НОМЕР_2 ), додані позивачем до рапорту про звільнення та суду документи не підтверджують наявність підстав для звільнення з військової служби, передбачених абзацу 4 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII.

На підставі викладеного, керуючись статтями 246-248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк