Справа № 308/8762/24
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8762/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І., за участю:

секретаря судового засідання Шовак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 , вказує на те, що відповідно до постанови ЕНА №2168192 від 17 травня 2024 року ОСОБА_2 (позивача), притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що «17 травня 2024 року о 11:29 годині в м, Ужгород по площі Шандора Петефі, керуючи транспортним засобом Мегсеdes-ВЕNZ Е 200 CDI номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині дороги в другому ряду,чим порушив вимоги п.15.4 ПДР України:»..

17.05.2024 р. поліцейським 2 взвод 1 рота батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області сержантом поліції ОСОБА_3 , було винесено постанову серії ЕНА №2168192 від 17.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень, з винесенням постанови не згідний, вважаю її незаконною.

Поліцейським 2 взвод 1 рота батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області сержантом поліції ОСОБА_3 , не були враховані пояснення ОСОБА_1 , про причину зупинки які мали бути враховані при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , також зазначає, що як вказано в постанові 17.05.2024р о 11:29:16 год., він зупинився, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, на пл. Шандора Петефі, 15 в м, Ужгороді, знаходився в автомобілі та чекав на сестру, розгляд справи було 17.05.2024р о 11:32 як зазначено в постанові, тобто, з моменту зупинки транспортного засобу до моменту закінчення розгляду справи пройшло до п`яти хвилин, що виключає можливість складу адміністративного правопорушення за порушення правил стоянки. Вважає, що відсутня подія адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а в діях позивача, відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також вказано на те, що постанова винесена з порушенням законодавства а саме порушення вимог ст.283 КУпАП, постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення та про те, яким технічним засобом було зафіксовано порушення. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення, відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

У разі фіксації правопорушення технічними засобами, зазначення даних про такі у постанові є обов`язковими, а у разі їх відсутності вказана постанова підлягає скасуванню, відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17.

Позивач вважає, що його вина у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

24 липня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дії працівника поліції під час винесення постанови відповідають вимогам закону.

Крім того, від представника відповідача до суду надійшла довідка згідно якої вказано що фото та відео докази не збереглись, оскільки пройшло 30 днів.

У судове засідання позивач не з`явився, однак, подав заяву, згідно з якою, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про Національну поліцію»,Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом, Постановою інспектора Головного управління Національної поліцї в Закарпатській відповідно до постанови ЕНА №2168192 від 17 травня 2024 року ОСОБА_2 (позивача), притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що «17 травня 2024 року о 11:29 годині в м, Ужгород по площі Шандора Петефі, керуючи транспортним засобом Мегсеdes-ВЕNZ Е 200 CDI номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині дороги в другому ряду,чим порушив вимоги п.15.4 ПДР України:»

Оцінюючи зазначені докази на предмет допустимості, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У даному випадку,відповідач не надав підтвердження своїх заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що факт вчинення правопорушення позивачем не знайшов свого підтвердження при розгляді даної справи. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені твердження не знайшли свого обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Частиною 3статті 286КАС України визначено, щоза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому суд вважає, що недоведеність вини позивача в оскаржуваному рішенні суб`єкта владних повноважень є підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову ЕНА №2168192 від 17 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. у зв`язку з відсутністю у діях складу цього адміністративного правопорушення

Стягнути з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у виді сплаченого судового збору при зверненні до суду у розмірі 605, 60 (шістсот п`ять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І.Бедьо