Справа № 953/2074/24
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2074/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Муратової С.О.,

за участю секретаря - Драгана О.А.,

представника позивача - адвоката Таволжанського М.В.,

представника відповідача - Федюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А,), Департаменту патрульної поліції (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, подана адвокатом Туржанським М.В., в якій позивач просить визнати дії Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, щодо огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 , які мали місце 04.03.2024 року проведеного з порушенням встановленого законом порядку протиправними, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача кошти в сумі 5000 гривень на користь відповідача в якості моральної шкоди, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача кошти в сумі 5000 гривень на користь відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 04.03.2024 об 15 годині 10 хвилин працівниками поліції УПП в Харківській області ДПП було незаконно, тобто без відповідних підстав, зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Надалі, працівники поліції, не виявивши жодних ознак наркотичного сп`яніння, змусили позивача пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «ОКНЛ», при чому такі дії працівників поліції супроводжувалися погрозами на адресу позивача. Позивача не було відсторонено від керування автомобілем, не було вилучено водійське посвідчення із врученням тимчасового водійського посвідчення, протокол про вчинення адміністративного правопорушення також складено не було. Таким чином, доцільність проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та мета такої перевірки залишається незрозумілою. Дії поліції мали негативні наслідки для позивача, що проявилися в порушенні нормального ритму життя позивача, зруйнованих планах на день та необхідністю здавати аналізи в медичному закладі перед сторонніми людьми, чим завдали йому моральної шкоди. Для захисту своїх прав, визнання дій працівників поліції незаконними, а також відшкодування моральної шкоди стали приводом для подання позову до суду. Таким чином, саме незаконні дії працівників поліції щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння є предметом оскарження у даній справі, а до предмету доказування входить сукупність фактичних порушень, які були допущені працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 . Спір виник у зв`язку із вчиненням працівниками поліції незаконних дій стосовно ОСОБА_1 , які полягали в проведенні огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Предметом позову у даній справі є оскарження не рішення суб`єкту владних повноважень, а оскарження дій такого суб`єкту. Поліцейські не залучили до протоколу свідків, які б могли підтвердити відмову або інші обставини, взагалі жодну особу як свідка в належному порядку працівниками поліції залучено не було. Для проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я необхідні підстави, які поліцейськими наведені не були. Під час своїх незаконних дій поліцейські не вказали та не назвали позивачу, які саме ознаки наркотичного сп`яніння в нього були виявлені, провівши огляд на стан наркотичного сп`яніння позивача в довільному порядку. Без попереднього виявлення ознак наркотичного сп`яніння поліцейські порушили процедурні норми законодавства, що призвело до порушення права позивача.

Щодо моральної шкоди представник позивача зазначає, що конкретно в даній ситуації, із відповідачів - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень. В даній справі моральна шкода, завдана позивачу, полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав, і проявляється в порушенні звичного ритму життя, адже позивач керував автомобілем у власних цілях, будував плани на день, розплановував свій час, мав обсяг робіт, які мав виконати в понеділок 04.03.2024, натомість, мусив повністю змінити свої плани через примху працівників поліції, які не мали відповідних підстав для перевірки його на стан наркотичного сп`яніння. Також моральна шкода, завдана позивачу, полягала в тому, що він мусив, попри презумпцію невинуватості, закріплену в ст. 62 Конституції України, доводити свою невинуватість, при чому робити це публічно, на вулиці, в присутності великої кількості поліцейських, ніби він якийсь злісний злочинець та правопорушник. Така необхідність виникла штучно, через неправомірні дії працівників поліції, адже останні змусили проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння без відповідних ознак такого і сп`яніння. Третім фактором, який вказує на завдання особі моральної шкоди, є те, що в приміщенні КНП ХОР «ОКНЛ» позивач мусив здавати аналізи перед особою жіночої статі, що, з огляду на молодий вік позивача та норми моралі, які традиційно склалися та панують в українському суспільстві, є приниженням його честі та гідності, і в даному випадку причиною приниження знову є те, що поліцейські реалізували свої повноваження неналежним чином. Факт того, що моральна шкода позивачу завдавалася саме працівниками відповідача, підтверджується належними та допустимими доказами: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 648; повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 04.03.2024; відеозаписами з місця події. Всі наявні докази підтверджують, що позивач мусив проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння саме на вимогу працівника поліції Гуліченка С.Ю. , самостійно б позивач огляд не проходив, і, відповідно, не зазнав би моральної шкоди. Моральну шкоду позивач оцінює на сьогоднішній день на суму 5 000 гривень, тому що дії працівників поліції не завдали шкоди здоров`я позивачу, однак, потягли за собою негативні наслідки, при чому повний обсяг таких наслідків на сьогоднішній день досі не визначено. Існує вірогідність, що на підставі зібраних доказів, проти позивача буде відкрите провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності, за результатами розгляду якого на нього буде накладено великий штаф, та, більш того, позивач буде позбавлений права керувати транспортним засобом, що зумовить значні зміни в його звичайному ритмі життя.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2023 вказаний адміністративний позов залишено без руху, оскільки не відповідав вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України (а.с. 28).

29.03.2024 до канцелярії суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про усунення недоліків, якою позивачем були усунуті недоліки (а.с. 30, 31).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 33).

18.04.2024 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції Федюка Д. на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с. 43-52).

На обґрунтування відзиву зазначив, зокрема, що 04.03.2024 близько 15 години 00 хвилин, за адресою: проспект Байрона, поблизу будинку № 1А, в місті Харкові, було виявлено транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 (рух прямо) та здійснив поворот ліворуч, чим порушив пункт 8.4. г Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Транспортний засіб було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон). Інспектор, підійшовши до транспортного засобу, виявив водія, представився, після чого почав здійснювати дії, що спрямовані на ідентифікацію особи водія. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону, водієві було висунуто вимогу про пред`явлення документів, що підтверджують його особу та відповідні права, тобто, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб. Водій надав відповідні документи, в результаті чого було ідентифіковано особу водія - ним виявися позивач, ОСОБА_1 . Після встановлення особи водія було проведено підготовку та, безпосередньо, розгляду справи про адміністративне правопорушення за вищевказаним фактом порушення ПДР України. Однак, інспектор, проаналізувавши весь об`єм інформації, яку він зібрав в ході спілкування та візуального огляду позивача, дійшов до висновку про виявлення у позивача ознак наркотичного сп`яніння. Тому, керуючись п. 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735) та статтею 266 КУпАП, позивачу було висунуто вимогу про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з направленням його до найближчого закладу охорони здоров`я. Позивач на вищевказану вимогу поліцейського відреагував ствердно та погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Після чого поліцейським було доставлено позивача до закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня». В подальшому в позивача було відібрано зразки біологічного середовища для проведення лабораторних досліджень, з метою підтвердження чи спростування стану наркотичного сп`яніння у позивача. Отже, після проведення всіх необхідних дій лікарем-наркологом, фактично, процедура огляду на стан наркотичного сп`яніння була завершена. Вважає, що законність та послідовність даної процедури була проведена у відповідності до нормативно-правових актів, які регламентують дану сферу суспільних відносин.

Щодо тверджень та аргументів представника позивача зазначає наступне. По тексту позовної заяви представник позивача наводить деякі твердження та аргументи, які потребують обґрунтованої відповіді. По тексту позовної заяви (сторінка № 3) представник позивача визначив одними з процесуальних порушень з боку поліцейських те, що ними не було вилучено посвідчення водія, не вручено тимчасовий дозвіл на право керування та не складено протокол про адміністративне правопорушення. Однак, аналізуючи ситуацію в цілому, вищевказані представником позивача дії не могли взагалі бути вчинені. Дійсно, 04.03.2024 позивач проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак, встановлення стану наркотичного сп`яніння потребує проведення лабораторних досліджень, що займає деякий проміжок часу. Тому позивачу було вручено запрошення до підрозділу поліції на 11.03.2024, так як станом на цю дату висновок лікаря-нарколога, який підтверджує чи спростовує стан наркотичного сп`яніння, буде готовий. Однак, позивач на зазначену дату та час не з`явився. Поліцейський отримав висновок № 648 лікаря Сухина Н.О. , в якому було підтверджено, що позивач перебував в стані наркотичного сп`яніння. Після чого поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП серії ААД № 606290 відносно позивача. Враховуючи, що протокол складався у відсутності позивача, то вилучення посвідчення водія та подальша видача тимчасового дозволу на право керування була неможлива.

Щодо залучення свідків або понятих. Представник позивача по тексту позовної заяви (сторінка № 6) вказує на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Однак, поліцейськими не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння у позивача, тому і огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився. В свою чергу, процедура огляду на стан наркотичного сп`яніння не покладає на поліцейських додаткового обов`язку щодо залучення понятих чи свідків.

Щодо ознак наркотичного сп`яніння. Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Беручи до уваги вищевказану словоформу «у поліцейського є підстави вважати», можна обґрунтовано стверджувати, що виявлення ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння - є особистим сприйняттям кожного окремого поліцейського, який уповноважений на виявлення таких ознак та подальше проведення відповідних дій щодо огляду на стан сп`яніння. Неможливо ставити під сумнів наявність ознак сп`яніння, які виявив поліцейський, адже, якщо поліцейський має підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, то такі ознаки не потребують додаткового доказування в суді. Ознаки сп`яніння - це динамічні та ситуативні особливості кожної окремої особи, які неможливо підтвердити чи спростувати шляхом перегляду відеозапису. Аргументація позивача щодо ознак сп`яніння не охоплюється предметом спору. Як зазначив представник позивача по тексту позовної заяви, що ознаки сп`яніння - це, фактично, підстава для проведення огляду на стан сп`яніння. Але, варто зазначити, що позовні вимоги в прохальній частині позовної заяви сформульовані таким чином, що предметом спору є саме огляд на стан сп`яніння, тобто оскарження заходу забезпечення адміністративного провадження, передбаченого ст. 266 КУпАП. Однак, як слідує з вищевказаного, виявлення ознак сп`яніння - це передумова огляду на стан сп`яніння, яка не входить до змісту самого огляду. Таким чином, для оскарження ознак сп`яніння немає правового підґрунтя, тому така аргументація представника позивача не може бути підставою для задоволення позову.

Позивачем та представником позивача щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка була завдана позивачу, ніби то, під час огляду на стан наркотичного сп`яніння. Окрім цитування низки рішень Верховного Суду та посилань на нормативно-правові акти, що регулюють суспільні відносини в сфері відшкодування моральної шкоди, позивачем та його представником, поза розумним сумнівом, не доведено наявності моральної шкоди, не приведено розрахунків та з чого вони виходили під час визначення орієнтовного розміру відшкодування моральної шкоди, не доказано причинно наслідкового зв`язку між діями, які полягали в огляді на стан сп`яніння та моральною шкодою. Позивачем не було долучено жодних консультативних висновків фахівців в галузі психології чи психіатрії, не було проведено судово-психіатричної експертизи, таким чином, наявність у позивача моральної шкоди слід вважати недоведеною. Право на відшкодування моральної шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування - це процесуальна можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.

Щодо стягнення витрати на правову допомогу, відповідач вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень не мають розумного розміру та не виходять з критерію реальності адвокатських витрат у даній справі. Детальний опис виконаних робіт чітко вказує, які саме види адвокатської діяльності були здійснені за конкретним договором. Тому на підставі такого опису можна визначити реальність тих чи інших дій адвоката та їх необхідність. Отже, ненадання представником позивача опису виконаних робіт унеможливлює суд оцінити витрати на правову допомогу за критеріями реальності, співмірності та необхідності таких витрат.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Таволжанський М.В. підтримав позовну заяву, просив вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - Федюк Д.В. заперечував проти задоволення позовної заяви, підтримав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає необхідним зазначити, що судом розглядається вказана адміністративна справа саме з приводу дій суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, 11.03.2024 о 19.07 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 26, інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП Гунченко С.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №606290 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого, 04.03.2024 о 15.13 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: м. Харків, проспект Байрона, буд. 1А, в стані наркотичного сп`яніння. Висновок №648 лікар Сухина Н.О. КНП ХОР «ОКНЛ», чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідки чи потерпілі не залучались, велась відеофіксація на б/к 473210, 470083. До протоколу додаються: відео з б/к 473210; 470083, висновок лікаря; повідомлення; рапорт (а.с. 55).

Відповідачем до відзиву долучено диск із відеозаписами із відеореєстратора та відеозапис з боді-камери.

Так, згідно наданого відповідачем диску з відеозаписами вбачається, що 04.03.2024 о 15.13 год. автомобіль «Volkswagen Passat» рухався по дорозі у другому ряду, над дорогою висів знак 4.1 «Рух прямо», коли автомобіль проїхав вказаний знак, він здійснив поворот на ліво (файл «відео руху 2»), на паркувальному майданчику його зупинили працівники поліції та попросили припаркуватися (файл «відео руху»). Працівники поліції склали відносно водія «Volkswagen Passat» ОСОБА_1 постанову про порушення правил дорожнього руху, а саме, невиконання вимог знаку 4.1 «Рух прямо». При складанні постанови йому було роз`яснено його права, надано відеодоказ порушення Правил дорожнього руху. В подальшому йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 погодився, працівники поліції, на його прохання, сходили з ним в магазин купити йому насіння для городу, через деякий час приїхав патрульний автомобіль і він з працівниками поліції поїхали в заклад охорони здоров`я. В закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 були здані аналізи в присутності працівника поліції та лікаря. Після чого працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що пізніше йому наберуть і скажуть про результати огляду та чи треба їм буде ще зустрітися, надано повідомлення про запрошення до підрозділу поліції та повезли його до місця зупинки транспортного засобу (файл «ОСОБА_1») (а.с. 71).

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що вона працює продавцем у магазині, продає насіння. Коли зайшов ОСОБА_1 із двома працівниками поліції до неї в магазин, він був трохи нервовий, йому потрібно було купити насіння, він говорив що сталося, вона сказала, що він не схожий на особу, яка вживала наркотичні речовини. У нього не було червоного обличчя, червоних очей, запаху з порожнини рота.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота): порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшерсько - акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, відповідач при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції суду не надано.

Позивач не був позбавлений права та можливості висловити свої заперечення та доводи під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, йому було роз`яснено його права.

Доказів щодо наявності протиправних дій працівників поліції під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння суду надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Доказів упередженості відповідача та підстав для сумніву у його об`єктивності щодо позивача перед судом не наведено.

Крім того, пунктами 2, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлений причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративне розслідування являє собою адміністративно-процесуальну процедуру, що складається із сукупності адміністративно - процесуальних дій, спрямованих на збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративне розслідування проводиться з метою виявлення додаткових обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто обставин, які не встановлюються в протоколі і не встановлюються у повному обсязі при попередній перевірці.

В силу вимог ч. 1 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно приписів статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки. відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, дані, що містяться в протоколі, в силу вимог статті 251 КУпАП, є доказами, які підлягають оцінці судом в порядку ст. 252 цього ж кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідність та законність дій щодо складання протоколу та долучення до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності інших доказів має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ст. 130 КУпАП здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів (ст. 221 КУпАП).

Аналіз викладеного свідчить, що правильність складання протоколів зобов`язаний перевіряти орган, до компетенції якого віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій протокол є доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Протокол фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є рішенням, що створює правові наслідки і не змінює стан суб`єктивних прав, в даному випадку для позивача, оскільки таким рішенням є постанова, яка приймається на підставі протоколу.

Як видно із матеріалів справи, позивач оскаржує дії відповідача щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснюється ними на виконання покладених на них функцій та завдань.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

В контексті спірних правовідносин слід наголосити, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом із тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 22.06.2023 у справі № 752/5417/19.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову щодо визнання дій відповідачів протиправними, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, оскільки доказів завдання моральної шкоди позивачу діями відповідача суду не надано.

Крім того, позивач просив стягнути на його користь з відповідача судові витрати в розмірі 5000,00 грн.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно квитанції №10020/0165 від 25.03.2024, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с. 31).

Додаткової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом Таволжанським М.В., конкретного розрахунку понесених витрати на правову допомогу, позивачем та його представником до матеріалів справи не залучено, та в ході її розгляду суду не надано.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, виходячи з положень ст. 139 КАС України та з прийшовшии до висновку про відмову в задоволенні позову щодо визнання дій відповідачів протиправними, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат та витрат на правову допомогу відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 286, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А,), Департаменту патрульної поліції (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Представника позивача: Таволжанський Олексій Володимирович (61070, м. Харків, вул. Вадима Манька, буд. 13).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А,).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3).

Суддя С.О. Муратова