Справа № 760/6731/24
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/927/24
Справа № 760/6731/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до Департаменту патрульної поліції (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; e-mail: ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С ТА Н О В И В:

Рух справи

20.03.2024 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов вказаний адміністративний позов, датований 19.03.2024 за підписом позивача, в якому останній просить суд:

- скасувати постанову від 11.03.2024 серії БАД № 508109 про накладення адміністративного стягнення, винесену поліцейським взводу № 2 роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП Садовським Микитою Олександровичем, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2024 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 28.03.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.04.2021 вказаний позов прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Обґрунтування позову

В позові, зокрема, вказується, що поліцейським взводу № 2 роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Садовським Микитою Олександровичем неправомірно винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення від 11.03.2024 серії БАД № 508109 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190,00 грн.

В возові зазначається, що в гр. 5 оскаржуваної постанови зазначено, що начебто «під час руху не працювала підсвітка номерного знаку у нічну добу, чим порушив п.2.9.в ПДР». При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - «Керування або експлуатація транспортного засобу ... з номерним знаком ... перевернутим чи неосвітленим...», яке передбачає накладення штрафу в розмірі 1 190,00 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Зі слів позивача, він керував автомобілем з належно освітленими та читабельними номерними знаками зі справною одною із двох ламп освітлення номерних знаків: номерні знаки достатньо освітлювались світлом вуличних ліхтарів, тобто номерні знаки були читабельні; перевірка несправності ламп освітлення номерного знаку інспектором під час зупинки не проводилась, акт перевірки несправності зазначених ламп не складався.

Також, на думку позивача, відповідачем невірно визначено правову кваліфікацію ймовірного правопорушення - інспектори могли кваліфікувати вказані дії порушенням виключно на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП, як за «несправності зовнішніх світлових приладів» (темної пори доби), однак не на підставі ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, як за «керування з неосвітленим номерним знаком», оскільки в постанові відсутня жодна згадка про неосвітлені номерні знаки.

Крім того, зі слів позивача, постанову винесено без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення - фактично відбулося оголошення складеної інспектором зачинившись у своєму автомобілі постанови без проведення розгляду справи.

Щодо правової позиції відповідача

05.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому Департамент просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 23-24).

У відзиві вказується, що твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Наголошується, що інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 та до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", таким чином зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, а також фіксація номерного знаку (оптичний диск з відеозаписом розгляду справи додається до матеріалів справи).

Зауважується, що на доданому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, як інспектор повідомляє позивачу, що відносно нього буде розглянута справа про адміністративне правопорушення, зачитує його права, відповідно до ст. 268 КУпАП та після цього йде складати оскаржувану постанову до службового автомобіля.

Звертається увага на те, що від позивача не надходило жодних клопотань щодо перенесення розгляду справи чи то про можливість скористатись правовою допомогою, а отже інспектором не було порушено його права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

11.03.2024 поліцейський взводу № 2 роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Садовський Микита Олександрович виніс постанову серії БАД № 508109 (а.с. 7) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за змістом якої 11.03.2024 о 21 год 41 хв в м. Київ, вул. Хрещатик, 12, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 , під час руху не працювала підсвітка номерного знаку в нічну добу, чим порушено п. 2.9в ПДР України, та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1 190,00 грн.

В графі 7 вказаної постанови «до постанови додаються» вказано: БК 4736.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідач на підтвердження правомірності складення оскарженої постанови разом з відзивом надав відеозапис з боді-камери, на якому зафіксовано як саме порушення, так і процедуру складання оскарженої постанови (а.с. 26).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР України), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9.в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, зокрема, неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Як передбачено приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд враховує, що на обґрунтування правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскарженої постанови відповідач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують вину позивача у допущенні порушення вимог п. 2.9.в ПДР України, що виразилось у керуванні транспортним засобом Skoda Fabia, в темну пору доби з неробочою підсвіткою заднього номерного знаку, адміністративна відповідальність за що передбачена, зокрема, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Судом переглянуто наявні відеозаписи щодо обставин події та встановлено, що факт вчинення позивачем відповідного правопорушення підтверджуються наданими суду відео-доказами (а.с. 26).

Обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю викладені в оскарженій постанові про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 і ч. 1 ст. 121-3 КУпАП наступає саме за факт керування транспортним засобом із несправностями зовнішніх світлових приладів та за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Таким чином суд вважає, що відповідач довів правомірність прийняття спірної постанови, з дотриманням правил чинного законодавства, оскільки вказана постанова винесена уповноваженою особою на підставі встановлених дійсних фактичних обставин, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду цієї справи.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведеного правового регулювання суд приходить переконання щодо доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що виявилось у порушення вимог п. 2.9в Правил дорожнього руху, а тому відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1 190,00 грн.

Отже, правові підстави для скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 508109 від 11.03.2024 відсутні, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на відмову у позові судові витрати позивача у справі покладаються на нього ж.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-247, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 286-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич