Справа № 620/4697/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 серпня 2024 року Чернігів Справа № 620/4697/23
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Скалозуба Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі
до про Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України 01.08.2024 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі № 620/4697/23, з урахування ухвали від 25.06.2024 в частині обчислення розміру індексації з застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197. Свою заяву мотивує тим, що відповідач при виконанні додаткового рішення суду, що відбулось на виконання окремої ухвали, обчислення суми індексації за 2023 рік не провів відповідно до встановленого додатковим рішенням суду розміром.
Досліджуючи вказану заяву судом встановлено таке.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2023, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023, позов задоволено повністю.

Додатковим рішенням від 17.01.2024 зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області здійснити, починаючи з 01.03.2023, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , згідно статей 21, 51, 64 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

10.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання повідомити про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , суд, окремою ухвалою від 25.06.2024 визнав протиправною бездіяльність, вчинену Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі № 620/4697/23, яка полягає в перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі, що не відповідає встановленому додатковим рішенням від 17.01.2024, а також в обчисленні розміру пенсії призначеної до виплати з обмеженням її максимального розміру. Також суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі №620/4697/23.

Так, відповідно до частин першої та шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, окрема ухвала виноситься за результатами розгляду та задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що окрема ухвала в адміністративному судочинстві це вид процесуального судового рішення, прийняття якого обумовлено метою попередження та припинення порушень, у тому числі адміністративних та кримінальних, виявлених під час розгляду справи, зі сторони суб`єкта владних повноважень, припинення зловживання процесуальними правами прокурором чи адвокатом, а також у разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення; окрема ухвала є дієвим засобом усунення підстав та умов, що зумовлюють виникнення однотипних спорів, порушенню прав, свобод та інтересів учасників справи, а також є одним із засобів здійснення судового контролю за виконанням судового рішення.

У судовій практиці сформувався сталий підхід, відповідно до якого правова природа окремої ухвали виявляється у таких її ознаках: а) її постановлення є правом, а не обов`язком суду; б) є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені судом саме під час судового розгляду.

Для забезпечення виконання окремої ухвали законодавством передбачено, що суд повинен зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення, надіслати окрему ухвалу відповідним суб`єктам владних повноважень, до компетенції яких належить здійснення дій, зазначених в окремій ухвалі, органам досудового розслідування, прокуратурі, а також встановити строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Водночас, суд зауважує, що процесуальне законодавство не містить механізму здійснення судового контролю за виконанням окремої ухвали, у тому числі шляхом накладення штрафу за її невиконання відповідно до ст. 382 КАС України, не визначає Кодекс адміністративного судочинства України й такої підстави для звернення до суду з позовом або скаргою як невиконання вимог окремої ухвали.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене суд констатує, що питання судового контролю в порядку статті 383 КАС України вирішено судом постановленням окремої ухвали від 25.06.2024 за результатами розгляду заяви позивача від 10.06.2024, а подання заяви 01.08.2024 в порядку статті 383 КАС України зумовлене незгодою ОСОБА_1 із неналежним виконанням судового рішення, додаткового судового рішення з урахуванням окремої ухвали від 25.06.2024.

Згідно зі статтею 372 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Пункт 1, 2 Розділу XIX Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) встановлено, що звернення до виконання судових рішень здійснюється в порядку та в строки встановлені відповідно до вимог процесуального законодавства, Кримінально-виконавчого кодексу України, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», а також інших нормативно-правових актів.

Виконавчі документи (виконавчий лист, наказ, судовий наказ, постанова, ухвала), які виготовляються судом, мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Виконавче провадження, згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд зазначає, що на виконання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та Інструкції з діловодства, Чернігівським окружним адміністративним судом було видано позивачу виконавчий лист, на підставі якого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03.05.2024 відкрито виконавче провадження №74920846.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження є завершальною стадією судового розгляду і примусового виконання судового рішення. Вказаним законом передбачені заходи примусового виконання рішення суду, а державний виконавець наділений певними правами та обов`язками задля досягнення мети.

Наведене свідчить про існування у позивача додаткової об`єктивної можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі, шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на викладене, з урахування вирішення спірного питання в окремій ухвалі від 25.06.2024 та відсутність у процесуальному законодавстві механізму здійснення судового контролю за виконанням окремої ухвали шляхом повторного прийняття окремої ухвали, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 від 01.08.2024 про встановлення судового контролю в порядку статті 383 КАС України не відповідає вимогам статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, є безпідставною та підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 167, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 від 01.08.2024 про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складений 09 серпня 2024 року.

Суддя Ю.О. Скалозуб