Справа № 120/15960/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

12 серпня 2024 р. Справа № 120/15960/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

про: визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі- відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

-визнати протиправними дії Державного кадастрового реєстратора відділу №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо державної реєстрації 21.02.2022 земельної ділянки площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером: :02:000:3378 місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Липовецька міська рада (за межами с. Струтинка).

-скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером: :02:000:3378 місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Липовецька міська рада (за межами с. Струтинка), що здійснена Державного кадастрового реєстратора відділу №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 21.02.2022.

Ухвалою від 30.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов та витребувано додаткові докази.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що на розгляд державному кадастровому реєстратору відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління, обраному за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості 18.02.2022 року у електронній формі надійшла заява від ОСОБА_2 до заяви додано відповідно до пункту 110 Постанови КМУ № 1051 документацію із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки та електронний документ.

Під час розгляду документів було встановлено, що формування земельної ділянки проводилося у відповідності частини 5 статті 79-1 Земельного кодексу України, а саме: формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був розроблений на підставі рішення № 686 Липовецької міської ради від 23.12.2021 року та в повній мірі відповідав статті 50 Закону України «Про землеустрій» межі земельної ділянки відповідно до статті 198 Земельного кодексу України погоджено із суміжними землевласниками та землекористувачами про що свідчить акт прийомки передачі межових знаків.

Також зазначив, що статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено вичерпний перелік підстав для відмов у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки вимагати документи не передбачені законом забороняється, а отже, зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги статтю 28 Закону України «Про землеустрій», відповідно до якої, розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією, державний кадастровий реєстратор реєструючи спірну земельну ділянку діяв в межах норм чинного законодавства.

14.11.2023 від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких остання також вказала про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як зазначає позивач, згідно Державного акту на право постійного користування серії ВН 1027 від 30 грудня 1996 року чоловікові позивача була надана у постійне користування земельна ділянка площею 1,0 гектарів, яка розташована на території с. Струганка Струтинської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 07 квітня 2003 року.

Позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та на деяке спадкове майно оформила спадкові права, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2004 року.

В подальшому, ОСОБА_1 звернулась до Липовецької міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтованою площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства (01.03), що розташована за межами с. Струтинка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Рішенням Липовецької міської ради від 10 грудня 2021 року за № 644 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с. Струтинка Липовецької територіальної громади Вінницької області.

В подальшому 28 квітня 2023 року позивач звернулась до інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_3 з заявою про розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення за межами с. Струтинка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, згідно рішення Липовецької міської ради від 10 грудня 2021 року.

Так, ФОП ОСОБА_3 було виготовлено проектну документацію щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення за межами с. Струтинка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Разом з тим, позивач зазначає, що державним кадастровим реєстратором відділу № 3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за результатом розгляду заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 10.05.2023 року (реєстраційний номер 3B-023) разом з доданими до неї документами прийнято рішення №РВ-023 від 11.05.2023 року про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зазначено про перетин з ділянкою :02:000:3378: площа співпадає на 100 (повне співпадіння) відсотків, критична.

Як зазначає позивач, на адвокатський запит її представника Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області була надана копія Проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення за межами с. Струтинка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, який був виготовлений ФОП ОСОБА_4 та в якому, зокрема, містилася копія витягу з рішення Липовецької міської ради від 23 грудня 2021 року за № 686, а також викопіювання з кадастрової карти із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, яка повністю співпадає з земельною ділянкою на яку виготовлялася проектна документація на замовлення позивача.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача Липовецька міська рада листом від 29.06.2023 року повідомила, що дійсно рішенням Липовецької міської ради від 23 грудня 2021 року за № 686 було надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтованою площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства (01.03), що розташована за межами с. Струтинка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 021 від 01.09.2023 року, 21.02.2022 року відділом № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 15.02.2022 року виготовленого ФОП ОСОБА_4 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Струганка Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області та присвоєно їй кадастровий номер :02:000:3378.

Позивач вважає дії відповідача щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки протиправними та такими, що перешкоджають їй реалізувати своє право на державну реєстрацію земельної ділянки на підставі проекту землеустрою виготовленого на підставі рішення Липовецької міської ради № 644 від 10 грудня 2021 року, оскільки рішенням Липовецької міської ради від 23 грудня 2021 року за № 686 надавався дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї земельної ділянки (відмінної від тієї земельної ділянки на розроблення проекту землеустрою якої мені надавався дозвіл рішенням Липовецької міської ради № 644 від 10 грудня 2021 року), а на замовлення ОСОБА_2 був виготовлений проект землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки розташування якої співпадає з розташуванням земельної ділянки щодо розроблення проекту землеустрою якої рішенням Липовецької міської ради № 644 від 10 грудня 2021 року надавався - ОСОБА_1 .

Також позивач зазначає, що проект землеустрою виготовлений ФОП ОСОБА_4 , який став підставою для реєстрації відповідачем земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:3378, був розроблений на підставі рішення рішенням Липовецької міської ради від 23 грудня 2021 року за № 686, проте, позивач вказує, що враховуючи положення п. 2 Розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр" та те що право користування на спірну земельну ділянку виникло ОСОБА_5 до 2004 року та яке перейшло до його спадкодавця ОСОБА_1 , державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється виключно на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, а ОСОБА_2 до перелічених осіб не відноситься, тому державна реєстрація земельної ділянки на підставі поданого нею проекту землеустрою є незаконною та підлягає скасуванню.

Також вказала, що до своєї заяви від 11.11.2021 року додавала документи на підтвердження своїх спадкових прав, а також копію Державного акту на право постійного користування землею від 30 грудня 1996 року, що підтверджує факт виникнення права користування на спірну земельну ділянку до 2004 року.

Відтак, на думку позивача, з аналізу Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства поданого гр. ОСОБА_2 кадастровому реєстратору для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3378 вбачається його невідповідність вимогам законодавства, встановленими п. 2 Розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр» оскільки державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється виключно на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, а ОСОБА_2 до перелічених осіб не відноситься, тому державна реєстрація земельної ділянки на підставі поданого нею проекту землеустрою є незаконною та підлягає скасуванню.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що відповідач, як державний кадастровий реєстратор, за результатом розгляду та перевірки отриманих документів щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, не надав належної оцінки відповідності поданих для реєстрації документів, чим допущено порушення вимог частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 6 Закону № 3613-VI встановлено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За частиною четвертою цієї статті державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом (частина сьома статті 9 Закону № 3613-VI).

Згідно зі статтею 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

- особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

- власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

- органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);

- замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву);

- замовника документації із землеустрою, за якою здійснюється формування земельної ділянки державної, комунальної власності, у випадках, коли розроблення такої документації відбувається без дозволу органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування;

- власника земельної частки (паю) або його спадкоємця (у разі формування земельної ділянки в порядку виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв);

- особи, визначені частиною першою статті 118 Земельного кодексу України, у тому числі власника нерухомого майна (будівлі, споруди), розташованої на земельній ділянці, що надається (передається) із земель державної чи комунальної власності, або його спадкоємця.

Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

У разі якщо відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду.

Заява з доданими документами надсилається заявником засобами телекомунікаційного зв`язку.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

- подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

Відмова в державній реєстрації земельної ділянки з підстав, не передбачених цією частиною, заборонена.

Державний кадастровий реєстратор зазначає вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

У разі повторного подання заяви про державну реєстрацію земельної ділянки не допускається відмова у здійсненні державної реєстрації з підстав, не зазначених у раніше наданій відмові (крім неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови, або якщо підстави для відмови у державній реєстрації виникли після попередньої відмови).

У разі надання відмови з підстави, визначеної абзацом другим частини шостої цієї статті, заявнику повідомляється найменування та адреса органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

- ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051).

Пунктом 114 зазначеного Порядку передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання;

2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру;

3) ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це за формою згідно з додатком 23 особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки (рівно як і скасування державної реєстрації) відноситься до компетенції державного кадастрового реєстратора. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність державного кадастрового реєстратора забороняється.

Після набрання чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки та скасування державної реєстрації цих прав не розповсюджується на компетенцію органів Держгеокадастру.

Відповідач, як територіальний орган Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, на час виникнення спірних правовідносин хоча і мав у своєму складі працівників державних кадастрових реєстраторів, проте, не міг втручатися у виконання їхніх посадових обов`язків та впливати на їхню діяльність.

Так, матеріали справи не містять відомості про те що, позивач зверталася з відповідною заявою щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки до державного кадастрового реєстратора.

Як було встановлено судом вище, рішенням Липовецької міської ради від 10 грудня 2021 року за № 644 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с. Струтинка Липовецької територіальної громади Вінницької області.

На виконання вищевказаного рішення ФОП ОСОБА_3 було виготовлено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Струтинка Вінницького району Вінницької області.

Разом з тим, як самостійно вказує позивач, відповідно до п. 2 Розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється виключно на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Так, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернулась в загальному порядку і їй було виготовлено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а не в порядку визначеному п. 2 Розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр» - державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється виключно на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідач вказав, що на розгляд державному кадастровому реєстратору відділу № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління, обраному за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості 18.02.2022 року у електронній формі надійшла заява від ОСОБА_2 до заяви додано відповідно до пункту 110 Постанови КМУ № 1051 документацію із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки та електронний документ.

Під час розгляду документів відповідачем було встановлено, що формування земельної ділянки проводилося у відповідності частини 5 статті 79-1 Земельного кодексу України, а саме: формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був розроблений на підставі рішення № 686 Липовецької міської ради від 23.12.2021 року та в повній мірі відповідав статті 50 Закону України «Про землеустрій» межі земельної ділянки відповідно до статті 198 Земельного кодексу України погоджено із суміжними землевласниками та землекористувачами про що свідчить акт прийомки передачі межових знаків.

Таким чином, державний реєстратор перевірив відповідність документів вимогам законодавства, та не виявивши підстав для відмови, за результатами перевірки 21.02.2022 здійснив державну реєстрацію земельної ділянки :02:000:3378.

В матеріалах справи міститься рішення РВ -023 від 11.05.2023 відділу №3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке адресоване ОСОБА_1 , згідно якого, розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 10.05.2023 (реєстраційний номер ЗВ-023) та прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них).

Разом з тим, доказів того, що на момент вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки :02:000:3378 (21.02.2022), були наявні обставини, які б перешкоджали такій реєстрації матеріали справи не містять.

Суд погоджується із доводами відповідача, що до повноважень Головного управління не належить розпорядження землями комунальної власності, а дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки був наданий рішенням №686 Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 23.12.2021 року.

Також слід зазначити, що державний реєстратор не може нести відповідальність за взаємообмін даних між Державним реєстром речових прав та Державним земельним кадастром, оскільки завантаження інформації до Національної кадастрової системи відбувається автоматично відповідно до внесення відомостей про права власності на землю.

Більше того, позивач самостійно вказує, що рішення про затвердження, на підставі звернення ОСОБА_2 , проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства Липовецькою міською радою станом на 28.06.2023 року не приймалося у зв`язку з особливостями регулювання земельних відносин під час дії воєнного стану відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», а тому, позивач не позбавлена права вчиняти відповідні дії щодо реалізації її права на державну реєстрацію земельної ділянки.

З урахуванням мотивів та підстав позову, досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що державний кадастровий реєстратор діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та в повній мірі його дії відповідали встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Питання про розподіл судових витрат, вирішується відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Відділ № 2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Івана Шаповала, 27 А, м. Охтирка, Сумська область, );

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: