Справа № 280/1281/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 280/1281/24
(суддя Стрельникова Н.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі №280/1281/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 лютого 2024 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області згідно з яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про утримання надмірно виплачених коштів від 22.02.2023 року №21 ОСОБА_1 ;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 незаконно стягнуті кошти в розмірі 5421,48 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнятою в порушення вимог законодавства.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів в підтвердження обставин, за яких допускається стягнення відповідачем з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, не надано доказів про вчинення саме позивачем зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати йому сум пенсії, а тому у відповідача були відсутні підстави для утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що з технічних причин позивачу було встановлено надмірно виплачені кошти у розмірі 5421,48 грн, а тому відповідач мав усі законні підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач отримавши у липні 2022 року пенсію не в повному обсязі звернувся до відповідача з заявою про роз`яснення щодо незаконно стягнутих коштів з пенсії у разі втрати годувальника в розмірі 5421,48 грн.

Листом від 25.09.2023 року відповідач повідомив, що згідно з пенсійною справою позивача, за період з 01.04.2022 у по 31.02.2023, з технічних причин, їй було виплачено надміру кошти у розмірі 5421,48 грн. Відрахування на підставі рішення Головного управління від 22.02.2023 № 21 було проведено в передбачений законодавством спосіб в період з 01.03.2023 по 31.07.2023 (а.с.15, 41). Законність та обґрунтованість рішення від 22.02.2023 року № 21 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначено ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), згідно з ч. 1 якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду: юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк з дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення: одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 12 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону № 1058-IV. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

При цьому, з аналізу вищезазначених норм випливає, що відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, дає підстави вважати, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Зловживанням з боку пенсіонера є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а та постанові Верховного Суду у постанові від 25.09.2018 (справа № 340/644/15-а). Отже, в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера.

Як вбачається із змісту рішення від 22.02.2023 року №21, відповідач не зазначає обставин, що стали підставою у відповідності до вимог Закону для прийняття зазначеного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що рішення від 22.02.2023 року №21 не містить обґрунтувань його прийняття, тобто не відповідає принципу обґрунтованості, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність зазначеного рішення так, як наслідок необхідності його скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі №280/1281/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва