Справа № 560/4455/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/4455/24

06 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Кузьмишин В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги та зменшення розміру судового збору при розгляді апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 липня 2024 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в десятиденний строк виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

01 серпня 2024 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору становить майже десять відсотків розміру річного доходу відповідача за попередній календарний рік.

У підтвердження доводів заявленого клопотання відповідачем надано копію довідки про доходи за 2023 рік №114104 від 31.07.2024, яка видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Вирішуючи подане клопотання про зменшення розміру судового збору, суд зазначає наступне.

Нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вирішуючи такі заяви, суд має враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Крім того, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України №3674-VІ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому положення Закону України «Про судовий збір» кореспондуються з положеннями статті 2 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

У розумінні приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, на підтвердження майнового стану відповідачем до апеляційної скарги долучив копію довідки про доходи №114104 від 31.07.2024, яка видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Так, згідно з довідкою про доходи №114104 від 31.07.2024, сума пенсії відповідача за період з січня 2023 року по грудень 2023 року складає 44897 грн. 66 коп.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що апелянтом не надано достатніх та належних доказів які б підтверджували наявність обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, а саме доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розмір, саме річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, як визначено п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Слід звернути увагу апелянта, що згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.07.2018 у справі № 686/114/16, положення Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Kniat v. Poland», заява № 71731/01; п. 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland», заява № 73547/01).

Відтак, надані апелянтом відомості, не можуть бути належним доказом на підтвердження розміру річного доходу, оскільки апелянт зокрема може мати інші джерела доходу, а надана довідка підтверджує лише отримання пенсійних виплат за період 2023 року, що є недостатнім доказом підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір.

Для звільнення від сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів. Заявник має надати довідку про доходи за 2023 рік. Підставою для звільнення від сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Має бути наявна довідка податкового органу про дохід за 2023 рік, підтверджуюча скрутне матеріальне становище, не отримання заробітної плати, пенсії, допомоги по безробіттю, компенсації від держави тощо.

Оскільки апелянтом не надано суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для зменшення розміру судового збору, наведені в заяві відсутні, в зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Відтак, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст.4 вказаного Закону (в редакції чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При цьому, вищевказані документи про сплату судового збору за подання апеляційної скарги мають містити інформацію про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дату прийняття судового акта, що оскаржується, у іншому випадку квитанція не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі і не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028 грн.

Як вбачається з матеріалів спарив адміністративний позов подано суб`єктом владних повноважень, а предметом позовних вимог є одна вимога майнового характеру на суму 7555,77 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплатити заявнику апеляційної скарги складає 4542 грн. (3028 грн. х 150 %).

При цьому, відповідно до платіжного документа від 26.06.2024 апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 1454 грн.

Відповідачу слід доплатити несплачену суму судового збору у розмірі 3088 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Положеннями ч. 2, 6 ст. 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Отже, законодавством регламентовано право суду продовжити встановлений ним процесуальний строк.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позивач має намір усунути недоліки поданої апеляційної скарги, вживає відповідні заходи, однак, у строк, встановлений судом, недоліки апеляційної скарги не усунуто, з метою забезпечення права відповідача на апеляційне оскарження, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 169 КАС України, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків поданої скаржником апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту отримання ухвали суду, а саме, надати до суду документи, що свідчать про підстави звільнення апелянта від сплати судового збору (довідка про доходи тощо).

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у цій справі - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, остання буде повернута апелянту.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи в мережі Інтернет на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud4856/.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Кузьмишин В.М.