Справа № 300/1706/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/1706/19 пров. № А/857/15932/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року про призначення експертизи в справі № 300/1706/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ліцей №6 імені Івана Ревчука Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Микитюк Р.В.,

час ухвалення рішення 04.06.2024 року, 11:33 год.,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 10.06.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду із позовом до Івано-Франківської міської ради (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Івано-Франківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 6 імені Івана Ревчука, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 07.06.2019 №140-26 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань» в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Івано-Франківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 ім. Івана Ревчука Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області на вул. Отця І. Блавацького,3, орієнтованою площею 0,242 га для будівництва та обслуговування закладів освіти.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України у зв`язку із тим, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 15.10.2019 скасував ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.08.2019, а справу направив на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Верховний Суд постановою від 30.07.2020 залишив без змін постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 09.06.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021, позов задовольнив.

Постановою Верховного Суду від 14.02.2024 касаційну скаргу Івано-Франківської міської ради задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі №300/1706/19 скасовано. Справу №300/1706/19 направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Так, 14.05.2024 від представника позивача надійшло до суду першої інстанції клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначав, що оскаржуваним рішенням, з порушенням вимог пункту 3.22 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затвердженим наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992, надано Івано-Франківській загальноосвітній школі I-III ступенів №6 ім. Івана Ревчука дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , по якій проходить єдиний можливий заїзд до реконструйованого будинку.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року клопотання представника позивача про призначення земельно-технічної експертизи задоволено.

Призначено в адміністративній справі №300/1706/19 земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вул. Академіка Сахарова, 23-А, м. Івано-Франківськ, 76014.

Поставлено на вирішення земельно -технічної експертизи такі запитання:

1) чи знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер :21:001:0504 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти площею 0,0242 га за адресою: АДРЕСА_1 , проїзд до будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :21:001:0504, передбачений містобудівною документацією: рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.08.2008 №427 "Про матеріали управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради", архітектурно-планувальним завданням №1075 на розробку проекту реконструкції літньої кухні під житлові приміщення з добудовою в мікрорайоні "Опришівці" вул. Челюскінців, 1а, затверджене начальником управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, будівельним паспортом на реконструкцію літньої кухні під індивідуальний житловий будинок з добудовою на АДРЕСА_2 реєстраційний №143/14-01/1/02, реєстраційний №БП-143/14 містобудівного кадастру ?

2) чи відповідає місце розташування земельної ділянки на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0242 га, дозвіл на складання проекту землеустрою якої надано рішенням Івано-Франківської міської ради за №140-26 від 07.06.2019 для будівництва та обслуговування закладів освіти, вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, а також генеральному плану міста Івано-Франківська, іншій містобудівній документації ?

3) чи існує можливість облаштування заїзду до будинку АДРЕСА_1 з використанням переданого в оренду заїзду згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 11.03.2016 ?

Не погоджуючись з такою ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні клопотання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що , поставлені на вирішення земельно-технічної експертизи судом запитання не визначені завданнями та орієнтовним переліком вирішуваних питань земельнотехнічної експертизи, оскільки в даній справі відсутній спір з приводу фактичного користування земельними ділянками, фактичного розташування будівель на земельній ділянці як позивача так і закладу освіти, відсутні порушення меж та накладення земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, предметом спору не є можливості розподілу земельної ділянки та варіанти їх розподілу, визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Вважає, що метою проведення експертизи є роз`яснення питань, що виникають при вирішенні даної конкретної справи з причин необхідності встановлення в процесі здійснення судочинства таких фактів, дані про які вимагають спеціальних досліджень. Звертає увагу суду, що у першому питанні зазначено кадастровий номер земельної ділянки :21:001:0504. В той же час у матеріалах справи відсутня відсутня технічна документація із землеустрою на цю земельну ділянку.

Крім того, з`ясування питання наявності проїзду на через земельну ділянку закладу освіти, що є спірним у справі, не потребує спеціальних знань експерта та можуть бути замінені іншими засобами доказування.

Відтак апелянт вважає, що для встановлення фактичних даних та з`ясування обставин, що входять до предмета доказування протиправності рішення міської ради, не має необхідності в спеціальних знаннях експерта та призначенні експертизи, позаяк висновок експерта можуть замінити інші засоби доказування. Поставлені судом питання не визначені завданнями та орієнтовним переліком вирішуваних питань земельно-технічної експертизи.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст. 311 КАС України без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд справи у присутності сторін, оскільки останнім подано апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтовано свою правову позицію по справі, тому правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не вбачає.

Крім того, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі "Varela Assalino contre le Portugal" (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права.

Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, судом першої інстанції вірно враховано, що за змістом частин першої, четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частинами першою, пунктом 2 частини другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: висновками експертів.

Відповідно до статті 1 Закону України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

За змістом частин 1 - 5 статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Як слідує з роз`яснень, наведених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 30.05.97 р. "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", є неприпустимим призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

Щодо першої умови: "для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо" колегія суддів зазначає, що предметом оскарження у цій справі є рішення відповідача від 07.06.2019 №140-26 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань» в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Івано-Франківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 ім. Івана Ревчука Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області на вул. Отця І. Блавацького,3, орієнтованою площею 0,242 га для будівництва та обслуговування закладів освіти.

На переконання позивача спірним рішенням, з порушенням вимог пункту 3.22 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затвердженим наказом Держкоммістобудування № 44 від 17.04.1992, надано Івано-Франківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 6 ім. Івана Ревчука дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , по якій проходить єдиний можливий заїзд до його будинковолодіння по АДРЕСА_1 , виділеної з частини реконструйованого будинковолодіння, що знаходиться на АДРЕСА_2 .

При цьому визначальним є питання чи заїзд по орендованій земельній ділянці до будинковолодіння, належного позивачу спільно з іншою особою та суміжного домоволодіння створює можливості облаштування заїзду до виділеної частини будинковолодіння позивача, що утворене шляхом поділу власності між її співвласниками.

Відтак, для з`ясування наведених вище обставин (які мають значення для правильного вирішення справи) необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право. А без таких знань встановити ці обставини неможливо.

Водночас колегія суддів зауважує, що представник апелянта в суді першої інстанції, в цілому заперечуючи про проведення розглядуваної експертизи, просила суд поставити експерту питання: «відповідає місце розташування земельної ділянки на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0242 га, дозвіл на складання проекту землеустрою якої надано рішенням Івано-Франківської міської ради за №140-26 від 07.06.2019 для будівництва та обслуговування закладів освіти, вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, а також генеральному плану міста Івано-Франківська, іншій містобудівній документації», яке й було поставлено перед експертною установою, оскаржуваною ухвалою.

Щодо другої умови: "жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності", то суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 4 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Однак, в межах розгляду цієї справи, Верховний Суд наголосив про те, що матеріали справи містять експертне дослідження від 14.05.2021 № 006/05-2021, однак таке на відповідає вимогам частини шостої статті 104 КАС України, зокрема, такий не містить вказівки на те, що підготовлений для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За вимогами ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Також проведення по справі експертизи з наведених питань сприятиме глибшому дослідженню спірних обставин по справі, всебічному дослідженню документів відповідачів, які стосуються здійснення будівництва, висловлення позиції експерта, що в цілому створюватиме передумови для прийняття судом вірного та обґрунтованого рішення по справі.

Щодо тверджень скаржника про відсутність в матеріалах справи необхідних для проведення експертного дослідження документів, колегія суддів зазначає, що такі є безпідставними, оскількитфактично стосуються можливості та компетентності експертної установи (експертів) провести експертизу.

Так, за приписами ч.6 ст. 103 КАС України у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями. Відтак таке питання перебуває в компетенції відповідного експерта.

Також, з урахуванням п. 4 ч. 2 ст. 236 КАС України, судом першої інстанції правильно зупинено провадження у справі на час проведення експертизи до одержання її результатів.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року про призначення експертизи в справі № 300/1706/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 07 серпня 2024 року.