Справа № 320/11474/24
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про визнання заяви про відвід судді необґрунтованою

09 серпня 2024 року № 320/11474/24

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дніпровського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до Дніпровського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування постанов, в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог):

- визнати незаконними та скасувати наступні постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Кондратюк Д.П., винесені у виконавчому провадженні НОМЕР_1:

постанов про накладання штрафу від 15.07.2023, від 17.07.2023, від 20.07.2023, від 26.07.2023, від 26.07.2023, від 26.07.2023, від 02.08.2023, від 02.08.2023, від 02.08.2023, від 09.08.2023, від 09.08.2023, від 09.08.2023, від 14.08.2023, від 14.08.2023, від 30.08.2023, від 30.08.2023, від 04.09.2023, від 04.09.2023, від 04.09.2023, від 04.09.2023, від 06.09.2023, від 11.09.2023, від 11.09.2023, від 13.09.2023, від 18.09.2023, від 18.09.2023, від 20.09.2023, від 25.09.2023, від 25.09.2023, від 27.09.2023, від 02.10.2023, від 02.10.2023, від 04.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 18.10.2023, від 23.10.2023, від 23.10.2023, від 25.10.2023, від 30.10.2023, від 30.10.2023, від 01.11.2023, від 06.11.2023, від 06.11.2023, від 08.11.2023, від 15.11.2023, від 15.11.2023, від 15.11.2023, від 20.11.2023, від 20.11.2023, від 27.11.2023, від 27.11.2023, від 27.11.2023, від 29.11.2023, від 04.12.2023, від 04.12.2023, від 06.12.2023, від 11.12.2023, від 11.12.2023, від 13.12.2023, від 18.12.2023, від 18.12.2023, від 20.12.2023, від 25.12.2023, від 25.12.2023, від 27.12.2023, від 01.01.2024, від 01.01.2024, від 03.01.2024, від 08.01.2024, від 08.01.2024, від 10.01.2024, від 15.01.2024, від 15.01.2024, від 17.01.2024, від 22.01.2024, від 23.01.2024, від 24.01.2024, від 29.01.2024, від 29.01.2024, від 01.02.2024, від 05.02.2024, від 05.02.2024, від 12.02.2024, від 12.02.2024, від 12.02.2024, від 14.02.2024, від 19.02.2024, від 19.02.2024, від 21.02.2024, від 26.02.2024, від 26.02.2024, від 29.02.2024;

постанови про визначення часу та (або) місце побачення стягувача з дитиною від 13.07.2023;

постанови про накладення виконавчого збору від 29.02.2024;

постанови про про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29.02.2024;

постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 29.02.2024;

- визнати протиправними дії головного державного виконавця, щодо винесення державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Кондратюк Д.П. щодо винесення наступних постанов у виконавчому провадженні НОМЕР_1:

постанов про накладання штрафу від 15.07.2023, від 17.07.2023, від 20.07.2023, від 26.07.2023, від 26.07.2023, від 26.07.2023, від 02.08.2023, від 02.08.2023, від 02.08.2023, від 09.08.2023, від 09.08.2023, від 09.08.2023, від 14.08.2023, від 14.08.2023, від 30.08.2023, від 30.08.2023, від 04.09.2023, від 04.09.2023, від 04.09.2023, від 04.09.2023, від 06.09.2023, від 11.09.2023, від 11.09.2023, від 13.09.2023, від 18.09.2023, від 18.09.2023, від 20.09.2023, від 25.09.2023, від 25.09.2023, від 27.09.2023, від 02.10.2023, від 02.10.2023, від 04.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 16.10.2023, від 18.10.2023, від 23.10.2023, від 23.10.2023, від 25.10.2023, від 30.10.2023, від 30.10.2023, від 01.11.2023, від 06.11.2023, від 06.11.2023, від 08.11.2023, від 15.11.2023, від 15.11.2023, від 15.11.2023, від 20.11.2023, від 20.11.2023, від 27.11.2023, від 27.11.2023, від 27.11.2023, від 29.11.2023, від 04.12.2023, від 04.12.2023, від 06.12.2023, від 11.12.2023, від 11.12.2023, від 13.12.2023, від 18.12.2023, від 18.12.2023, від 20.12.2023, від 25.12.2023, від 25.12.2023, від 27.12.2023, від 01.01.2024, від 01.01.2024, від 03.01.2024, від 08.01.2024, від 08.01.2024, від 10.01.2024, від 15.01.2024, від 15.01.2024, від 17.01.2024, від 22.01.2024, від 23.01.2024, від 24.01.2024, від 29.01.2024, від 29.01.2024, від 01.02.2024, від 05.02.2024, від 05.02.2024, від 12.02.2024, від 12.02.2024, від 12.02.2024, від 14.02.2024, від 19.02.2024, від 19.02.2024, 21.02.2024, від 26.02.2024, від 26.02.2024, від 29.02.2024;

постанови про визначення часу та (або) місце побачення стягувача з дитиною від 13.07.2023;

постанови про накладення виконавчого збору від 29.02.2024;

постанови про про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29.02.2024;

постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 29.02.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивачем вимоги ухвали виконано належним чином.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у матеріалах справи документами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи №320/11474/24 в порядку загального позовного провадження, а також в судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено.

Через відділ документального забезпечення суду 08.08.2024 третьою особою подано заяву про відвід судді.

В обгрунтування вимог заяви про відвід судді Перепелиці А.М. третя особа зазначила про наявність сумнівів в безсторонності та об`єктивності судді під час розгляду даної справи. Зауважено, що приймаючи ухвалу про відмову у розгляді справи в порядку загального позовного провадження, а також в судовому засіданні з повідомленням сторін, судом не враховано, що ця справа не відноситься до категорії справ незначної складності, які визначені частиною шостою статті 12 КАС України. Також зазначено про неотримання ухвали суду від 02.07.2024 засобами поштового зв`язку, або в будь-який інший спосіб. Крім того, на думку позивача, судом проігноровано вимоги законодавства щодо сплати ОСОБА_2 судового збору під час звернення до суду з даним позовом.

Перевіривши доводи та аргументи заяви третьої особи про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою регламентовано, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, виходячи з аналізу викладених вище обставин, суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, частиною четвертою статті 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 у рішенні Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії" викладено правовий висновок відповідно до якого суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2009 у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість чи порушення принципу безсторонності.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Доводи представника позивача побудовані лише на його суб`єктивних припущеннях.

Так, з аналізу поданої заяви про відвід судді від розгляду справи вбачається, що обґрунтування такої заяви ґрунтуються на незгоді третьої особи з процесуальними рішеннями судді в даній адміністративній справі, що на його думку, вказує на необ`єктивність судді та викликає сумнів у неупередженості судді під час розгляду справи №320/11474/24.

Однак, суд не може прийняти такі аргументи як належними та допустимими, оскільки такі ґрунтуються лише не припущеннях та переконаннях заявника та не забезпечуються будь-якими належними, достовірними та об`єктивними доказами.

Щодо незгоди заявника з ухвалою суду від 08.07.2024 по справі №320/11474/24, суд зазначає, що останній не позбавлений можливості викласти свої заперечення на ухвалу в апеляційній скарзі за наслідками розгляду справи по суті.

Щодо посилань заявника на неотримання ним копії ухвали суду від 08.07.2024 суд зазначає, що відповідно до довідки про доставку судового рішення електронною поштою копія вказаної ухвали була направлена на електронну адресу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 09.07.2024 о 12:34.

З приводу посилань заявника на ігнорування вимог закону щодо сплати судового збору під час звернення до суду з даним позовом, суд звертає увагу що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом було враховано клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та докази скрутного майнового стану.

Окрім того, суд зазначає, що нерозгляд судом даної справи в межах строків, визначених КАС України зумовлений надмірною навантаженістю суддів Київського окружного адміністративного суду внаслідок ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва, що не може свідчити про упередженість чи зацікавленість судді під час розгляду справи.

Суд зауважує, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17, від 01.10.2018 в адміністративній справі №9901/673/18 та від 04.10.2018.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною одинадцятою статті 40 КАС України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 40 КАС України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність передати справу для вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Перепелиці А.М. у справі №320/11474/24 необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №320/11474/24 для вирішення питання про відвід судді Перепелиці А.М. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Перепелиця А.М.