Справа № 333/11494/23
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/333/37/24
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого - судді секретаря судового засідання Стоматова Е.Г. Бережної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2023 року ОСОБА_1 було отримано через засоби поштового зв?язку постанову за справою про адміністративне правопорушення № 322 від 01.11.2023р., складену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Вважає вказану вище постанову Відповідача протиправною, такою що підлягає скасуванню. По-перше, як вбачається із оскаржуваної постанови: спочатку «до відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було направлено звернення № 5368 від 29.09.2023 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП», а вже потім, «01.11.2023 року ОСОБА_1 було доставлено для складання протоколу про адміністративне правопорушення». Тобто, сам факт такого формулювання вже є незаконним, адже, Відповідачем спочатку презюмується що певна особа, на його думку, нібито вчинила адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, а вже потім ця особа примусово доставляється (що теж є незаконним), нібито для складання протоколу про адміністративне правопорушення. По-друге, 01.11.2023 року, коли мене примусово доставили до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніякого протоколу про адміністративне правопорушення, при його присутності - не складалось. Навіть про намір складати такий протокол відносно мене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомлялось, натомість мені лише було видано папірець з банківськими реквізитами та запропоновано сплатити штраф за цими реквізитами. Про розгляд адміністративної справи 01.11.2023 року, винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП - також жодним чином не повідомлялось. 22.11.2023 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Відповідача з вимогою надати йому копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Отже, лише на письмовий запит, з боку Відповідача 06.12.2023 року було надіслано на його адресу оскаржувану постанову, яку він отримав 18.12.2023 року.

Ухвалою судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 27 грудням 2023 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Витребувано у відповідача матеріали адміністративної справи.

12 лютого 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що згідно частини 1, 2 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов?язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону( ст. 65 Конституції України).

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який подовжено з 05 години30 хвилин 16.11.2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 734/2023 від 06.11.2023 року.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пунктів 1,17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Указом Президента № 735/2023 від 06.11.2023 року постановлено оголосити та провести загальну мобілізації.

Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІ ( далі-Закону № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов?язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов?язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, одним із обов?язків с прибувати за викликом районного (об?єднаного районного), міського (районного у місті, об?єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі - відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_8), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов?язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов?язаних та резервістів, тощо.

Статтею 22 Закону № 3543-XII визначені обов?язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема з?являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 (військовозобов?язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом

Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов?язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов?язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; з?явитися до військових частин або на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_6 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників ІНФОРМАЦІЯ_7), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов?язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов?язані, резервісти

Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов?язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту), виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

25.09.2023 року ОСОБА_1 була видана повістка прибути 26.09.2023 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується розпискою про отримання повістки власноруч підписаною ОСОБА_1

ОСОБА_1 у визначений дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не явки не повідомив, доказав поважності причин неявки ним не надано, за місцем проживання військовозобов?язаного не вдалось розшукати. На телефонний дзвінок за номером вказаний в розписки № не відповідав.

У зв?язку з цим до відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНІ в Запорізькій області було направлено звернення № 5368 від 29.09.2023 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП.

01.11.2023 року гр. ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Доказів неприбуття за повісткою 26.09.2023 року о 09 год. 00 поважних причин не надав.

01.11.2023 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 складено протокол № 332 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 роз?яснені права та обов?язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14:30 01.11.2023 року, про що зроблено запис про це та підтверджується підписом ОСОБА_1

ОСОБА_1 надав пояснення, про що зроблено запис в протоколі.

ОСОБА_1 не прибув 26.09.2023 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не явки не повідомив, доказав поважності причин неявки ним не надано, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ст. 1, ст. 37, ст. 38 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУПАП.

Враховуючи, що зазначені дії, вчинені в умовах особливого періоду, громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

01.11.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 винесено Постанову № 332 за справою про адміністративне правопорушення, копія постанови надіслано рекомендованим листом за вих. № 6194/1 від 03.11.2023 року.

Повторно за вих. № 7672 від 06.12.2023 року ОСОБА_1 було направлено на адресу копію постанови № 332 за справою про адміністративне правопорушення від 01.11.2023 року відповідно до звернення позивача за вх. № 11621 від 29.11.2023 року.

Повторно 01.11.2023 року ОСОБА_1 була видана повістка прибути 06.11.2023 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується розпискою про отримання повістки власноруч підписаною ОСОБА_1 , у визначений дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не явки не повідомив, доказав поважності причин неявки ним не надано.

Військовозобов?язаний (п. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу») -це громадяни України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Згідно статті 42 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов?язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 25.09.2023 року була видана повістка прибути 26.09.2023 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується розпискою про отримання повістки власноруч підписаною ОСОБА_1 , у визначений дату та час не прибув, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ст. 1, ст. 37, ст. 38 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2024 року та 12 червня 2024 року витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 оригінал протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 з додатками до нього.

08 липня 2024 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення. Ухвалою суду від 09.01.2024 року відкрито провадження по справі. Також цією ухвалою суд - «Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Зобов`язав відповідача відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з наданням до суду відзиву, надіслати його копію та додані до нього документи іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами згідно зі ч. 6 ст.162 КАС України.»

Відповідач отримав вказану вище ухвалу 23.01.2024 року, про що ним зазначено у його відзиві, який надійшов до суду 12.02.2024 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку встановленого судом.

Клопотань про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням поважності причин його пропуску - Відповідачем не було заявлено.

Також Відповідачем не було виконано вимогу закону та зобов`язання суду - «одночасно з наданням до суду відзиву, надіслати його копію та додані до нього документи іншим учасникам справи».

Окремою ухвалою суду Відповідача зобов`язано надати суду для огляду оригінал протоколу №332 від 01.11.23 року.

Відповідачем не виконано вимогу суду за ухвалою про витребування оригіналу протоколу №332 від 01.11.23 року Таким чином, за вказаних вище обставин вважаю, що суд, у відповідності до ч. 6 ст.162 КАС України може вирішити справу за наявними матеріалами без врахування наданого Відповідачем відзиву та додатків до нього.

Протокол та постанова складені в один день - 01.11.2023 року, що фізично унеможливлює захист та підготовку до розгляду адміністративної справи для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; На другому аркуші протоколу №332 від 01.11.23 року друкованим способом зазначено - «заяви, клопотання - Не має», тобто це текст речення заздалегідь вже надруковано на бланку цього «протоколу», що суперечить принципам закону та складання будь-якого протоколу;

На цьому ж аркуші: «2-й екземпляр протоколу отримав» - відсутній підпис Позивача.

Сам Позивач наполягає на тому, що копії протоколу про адміністративне правопорушення, йому не надавалось.

По третє, ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає «відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення, обов`язково має бути зазначено, які саме положення закону були порушені, з чіткою конкретизацією норми такого закону (стаття, частина, пункт (за наявності).

Відповідач у протоколі та постанові посилається на те, що Позивачем порушено: «ст.1, ст. 37, ст. 38 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок».

Однак, ст. 1 цього Закону, яка іменується «Військовий обов`язок» містить 12 частин, різних за змістом; ст. 37 цього Закону, яка іменується «Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього» містить 6 частин, та багато пунктів, різних за змістом; ст. 38 цього Закону, яка іменується «Обов`язки органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, закладів освіти, посадових осіб, призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виконання правил військового обліку» - містить 11 частин, різних за змістом; з оскаржуваної постанови не зрозуміло, яку саме частину, пункт, якої статті закону порушив, на думку відповідача, позивач.

Отже, на підставі викладеного, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Підтримують доводи зазначені у відзиві та просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, відповідно до положень ч.9 ст. 205 КАС України, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Постановою у справі № 332 від 01 листопада 2023 року накладено на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн. за ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно постанови, військовозобов?язаному ОСОБА_1 , 1978 р.н., була видана повістка 25 вересня 2023 року прибути 26 вересня 2023 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується розпискою про отримання повістки власноруч підписаною ОСОБА_1 . Згідно рапорту офіцера мобілізаційного відділення старшого лейтенанта ОСОБА_3 у визначений дату та час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не явки не повідомив, доказав поважності причин неявки ним не надано, за місцем проживання військовозобов?язаного не вдалось розшукати. У зв?язку з цим до відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області було направлено звернення № 5368 від 29.09.2023 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. 01.11.2023 року гр. ОСОБА_1 було доставлено для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Доказів неприбуття за повісткою 26 вересня 2023 року о 09 год. 00 хв. з поважних причин не надав. ОСОБА_1 не прибув 26 вересня 2023 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини не явки не повідомив, доказав поважності причин неявки ним не надано, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ст. 1, ст. 37, ст. 38 Закону України «Про військовий обов?язок у військову службу», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 наведеного Закону визначено, що мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частинами п`ятою та шостою статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_6 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників ІНФОРМАЦІЯ_7), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_8, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_7 для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом другим пункту першого Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_7, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до ІНФОРМАЦІЯ_7, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_7, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 3 цього Додатку 2 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Згідно ст. 235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_8 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_7 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_7.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Диспозиція правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, є бланкетною та передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується порушення вимог ст..ст. 1, 37, 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, ст. 1 цього Закону, яка іменується «Військовий обов`язок» містить 12 частин, різних за змістом; ст. 37 цього Закону, яка іменується «Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього» містить 6 частин, та багато пунктів, різних за змістом; ст. 38 цього Закону, яка іменується «Обов`язки органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, закладів освіти, посадових осіб, призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виконання правил військового обліку» - містить 11 частин, різних за змістом.

Однак, відповідачем не було зазначено конкретний пункт статті.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З наведеного слідує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист, тощо.

Судом встановлено, що оспорювана постанова винесена за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Достатніх доказів на підтвердження повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи за складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП відповідач не надав.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Зважаючи на приведені положення законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано процедури порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які закріплені у ст.268 КУпАП, що є окремою та достатньою підставою для скасування оспорюваної постанови.

Згідно вимог ч.3ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Наведені вище обставини є підставою для визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення №332 від 01 листопада 2023 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майора Березка Ю. відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та її скасування, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 250, 251, 255, 288, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову №332 від 01 листопада 2023 року про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майора Березка Ю. відносно ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов