Справа № 620/228/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/228/24 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Маринчак Н.Є.,

Черпака Ю.К.,

при секретарі судового засідання Верес П.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника Палагути Наталії Володимирівни, а також Федоренка Олександра Юрійовича , - представника відповідача, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бобровицького сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2023 року ОСОБА_2 звернулася в Чернігівський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Бобровицького сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо не оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон на її ім`я без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ "Про затвердження Положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" (в редакції від 23 лютого 2007 року, далі - Постанова №719-V), без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру;

- зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на її ім`я без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, засобів Єдиного державного демографічного реєстру та без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних - виключно відповідно до Постанови №719-V.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що починаючи з 20 грудня 2016 року органи та підрозділи Державної міграційної служби України здійснюють прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон лише з безконтактним електронним носієм. Прийняття документів та оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, із вказаної дати припинено, а тому у відповідачів відсутні законні підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія.

Не погодившись з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року, позивач ОСОБА_2 (надалі - позивач, апелянт), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, подала апеляційну скаргу, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що примушення громадян до отримання будь-якого паспорту (на підтвердження громадянства України чи для виїзду за кордон) з безконтактним електронним носієм є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бобровицького сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 26 червня 2024 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи у судовому засіданні задоволено та призначено справу №620/228/24 до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 липня 2024 року.

Судове засідання призначене на 10 липня 2024 року знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням членів колегії Шостого апеляційного адміністративного суду на лікарняному.

В судове засідання 25 липня 2024 року сторони не з`явилися.

Відповідно до частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Разом з тим, протягом визначеного частиною першою статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України шістдесятиденного строку суд не має можливості розглянути наявний спір з огляду на необхідність з`ясування додаткових обставин та дослідження матеріалів справи.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - 15 (п`ятнадцять днів) до 08 серпня 2024 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник Палагута Н.В. підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник відповідача Федоренко О.Ю. заперечував проти апеляційної скарги у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 08 серпня 2024 року Федоренко О.Ю. , відповідаючи на запитання судді, пояснив, що відповідачем по даній справі, на його думку, має бути юридична особа - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, а не його структурний підрозділ - Бобровицький сектор.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що 14 вересня 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Бобровицького сектору (територіального підрозділу, не юридичної особи, ЄДРПОУ - відсутній) Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до Постанови №719-V (а.с. 37-41).

10 жовтня 2023 року Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Бобровицький сектор надано відповідь та повідомлено, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року №152 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон", зі змінами (далі - Постанова №152), з 1 січня 2015 року запроваджено оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Також, пунктом 4 Постанови №152 встановлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 20 грудня 2016 року припиняється. Зважаючи на викладене вище, оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон без застосування засобів Реєстру не передбачено чинним законодавством України.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що відповідач протиправно відмовив у виготовленні паспорту для виїзду за кордон без застосування безконтактного електронного носія, в зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Згідно з Положенням про Державну міграційну службу України, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360 (далі - Положення №360) ДМСУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів (пункт 1).

Підпунктом 10 пункту 5 Положення №360 визначено, що Державна міграційна служба України з метою організації своєї діяльності забезпечує самопредставництво ДМС у судах за окремим дорученням через керівників її територіальних органів, у тому числі міжрегіональних, державних службовців структурних підрозділів апарату ДМС та державних службовців структурних підрозділів її територіальних органів, у тому числі міжрегіональних.

Пунктом 7 Положення №360 встановлено, що Державна міграційна служба України з метою організації своєї діяльності здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Відповідно до положень частини третьої та четвертої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Частинами шостою та сьомою статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку, а заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Поряд з тим, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17 і, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Відповідь на заяву ОСОБА_2 надано 10 жовтня 2023 року на бланку (а.с.80) Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (Бобровицький сектор) на якому зазначено код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (далі - ЄДРПОУ) 37804450.

Згідно відомостей щодо юридичної особи вбачається, що (https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/37804450/#:~:text=%D0%AE%D1%80%D0%B8%D0%B4%D0%B8%D1%87%D0%BD%D0%B0%20%D0%BE%D1%81%D0%BE%D0%B1%D0%B0%20%D0%A3%D0%9F%D0%A0%D0%90%D0%92%D0%9B%D0%86%D0%9D%D0%9D%D0%AF%20%D0%94%D0%9C%D0%A1%20%D0%A3,2024%20%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BD%20%D1%8E%D1%80%D0%B8%D0%B4%D0%B8%D1%87%D0%BD%D0%BE%D1%97%20%D0%BE%D1%81%D0%BE%D0%B1%D0%B8%20%2D%20%D0%97%D0%B0%D1%80%D0%B5%D1%94%D1%81%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D0%BE) належить Управлінню Державної міграційної служби України в Чернігівській області, а не Бобровицькому сектору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем ОСОБА_2 відповідачем у даній справі визначено Бобровицький сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що Бобровицький сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області не є юридичною особою, а є територіальним органом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області і в разі задоволення судом позовних вимог ОСОБА_2 рішення суду не буде виконано, оскільки у Бобровицького сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області відсутній код ЄДРПОУ, як юридичної особи (суб`єкта владних повноважень), який підлягає зазначенню у виконавчому листі, що видається судом на виконання рішення суду.

У даному випадку, суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому Кодексом адміністративного судочинства України компетенції виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та має відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з мотивів того, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки частиною сьомою статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.

Оскільки у апеляційного суду відсутні повноваження направляти справу до суду першої інстанції на новий розгляд, колегія суддів приходить до висновку, що правильним процесуальним наслідком за даних обставин є зміна мотивувальної частини постанови суду першої інстанції щодо підстав відмови у задоволенні адміністративного позову.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі №127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17.

Колегія суддів звертає увагу, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача ОСОБА_2 права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області.

Відтак, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції 08 березня 2024 року порушив норми процесуального права, то мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення підлягає зміні щодо підстав відмови у задоволенні позову в редакції цієї постанови, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - частковому задоволенню.

Керуючись статтями 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року - змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Н.Є. Маринчак

Ю.К. Черпак