Справа № 320/19250/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року № 320/19250/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі також - ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач), в якому позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 03 серпня 2022 року № 4 (далі також - спірне рішення).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиву наголошував, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Також ГУ ДПС у м. Києві подано клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року в задоволенні вказаного вище клопотання позивача відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДПС у Києві як фізична особа - підприємець з 11 грудня 2012 року та з 01 січня 2014 року здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, 2 група - 20% від розміру мінімальної заробітної плати.

Посадовими особами відповідача було проведено камеральну перевірку податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 від 05 січня 2022 року № за звітний період - 2021 рік.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 21 червня 2022 року №14343/Ж5/26-15-24-12-03/ (далі також - акт перевірки), у якому відображено висновки про порушення позивачем:

- п. 296.5 статті 296 Податкового Кодексу України (далі також - ПК України), відповідно до якого платники єдиного податку 2 групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду;

- п. 296.9 статті 296 ПК України - форми податкових декларацій платника єдиного податку, визначених пунктами 296.2 та 296.3, затверджуються в порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу;

- п. 46.5 статті 46 ПК України - форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, то забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

- пп. 16.1.3 п. 16.1 статті 16 ПК України - платник податків зобов`язаний подавати до контролюючого органу у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.

За результатами камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця поданої за 2021 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію не за встановленою формою (подана декларація встановлена для платників першої та другої групи), в результаті чого не нарахована сума єдиного податку за 2021 рік в сумі 58 380, 00 грн, яка підлягає сплаті до бюджету.

ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2022 року № 4, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання у розмірі 58 380, 00 грн за платежем: єдиний податок з фізичних осіб.

За наслідками адміністративного оскарження, ДПС України прийнято рішення від 17 травня 2023 року № 12118/6/99-00-06-01-04-06, яким скаргу позивача залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні».

Відповідно до п. 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із п. 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Відповідно до п. 291.2-291.4 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), послуги з надання доступу до мережі Інтернет, а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи;

3) третя група - фізичні особи - підприємці які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники:

а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків;

б) фізичні особи - підприємці, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України "Про фермерське господарство", за умови виконання сукупності таких вимог:

здійснюють виключно вирощування, відгодовування сільськогосподарської продукції, збирання, вилов, переробку такої власновирощеної або відгодованої продукції та її продаж;

провадять господарську діяльність (крім постачання) за місцем податкової адреси;

не використовують працю найманих осіб;

членами фермерського господарства такої фізичної особи є лише члени її сім`ї у визначенні частини другої статті 3 Сімейного кодексу України;

площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у власності та/або користуванні членів фермерського господарства становить не менше 0,5 гектара, але не більше 20 гектарів сукупно.

Згідно із п. 292.1 статті 292 ПК України, доходом платника єдиного податку є:

1) для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності;

2) для юридичної особи - будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Дохід визначається на підставі даних обліку, який ведеться відповідно до статті 296 цього Кодексу (п. 292.13 статті 292 ПК України).

За правилами п. 296.1 та п. 296.2 статті 296 ПК України, фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого, обчисленого і сплаченого в порядку, визначеному законом для даної категорії платників.

Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Положеннями п. 296.5 статті 296 ПК України встановлено, що отримані протягом податкового (звітного) періоду доходи, що перевищують обсяги доходів, встановлених пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, відображаються платниками єдиного податку в податковій декларації з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 296.5.1 - 296.5.5 цієї статті.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Подання податкової декларації у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, звільняє таких платників від обов`язку подання податкової декларації у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду.

Платники єдиного податку другої групи у податковій декларації окремо відображають:

1) щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу;

2) обсяг доходу, оподаткований за кожною з обраних ними ставок єдиного податку;

3) обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків (у разі перевищення обсягу доходу).

Відповідно до п. 296.6 статті 296 ПК України, сума перевищення обсягу доходу відображається у податковій декларації за податковий (звітний) період, у якому відбулося таке перевищення.

При цьому отримана сума перевищення доходу, встановленого для платників єдиного податку першої і другої груп, не включається до обсягу доходу, з якого сплачується наступна обрана ставка такими платниками єдиного податку.

Згідно з п. 296.9 статті 296 ПК України, форми податкових декларацій платника єдиного податку, визначених пунктами 296.2 і 296.3 цієї статті, затверджуються в порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що 05 січня 2022 року ФОП ОСОБА_1 , платником єдиного податку 2 групи, через електронний кабінет платника подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної-особи підприємця за 2021 рік.

Згідно рядку 03 розділу III звітної декларації обсяг доходу за звітний (податковий) період 2021 року позивача становив 5 393 200, 00 грн.

За припасами п. 291.4 статті 291 ПК України встановлено, що для платників другої групи - фізичних осіб - підприємців обсяг доходу не повинен перевищувати 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень.

Відтак, обсяг доходу платників другої групи фізичних осіб - підприємців не повинен перевищувати 5 004 000, 00 грн у 2021 році.

З поданої позивачем звітної декларації вбачається перевищення ФОП ОСОБА_1 обсягу доходу у 2021 році у сумі 389 200, 00 грн (5 393 200,00 грн. - 5 004 000 грн.).

Відтак контролюючий орган дійшов висновку, що вказана вище сума є перевищенням обсягу доходу ФОП ОСОБА_1 , внаслідок чого спірним рішенням позивачу збільшено суму грошового зобов`язання у розмірі 58 380, 00 грн за платежем: єдиний податок з фізичних осіб (389 200, 00 грн х 15 відсотків).

Між тим, 01 лютого 2021 року між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Тепло» (покупець) було укладено договір на поставку паливних брикетів, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти товар, зазначений у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Додатком 1 до Договору є специфікація, згідно якої постачальник постачає, а покупець приймає та сплачує наступний товар: дрова паливні (тверда порода деревини), брикет паливний (з відходів соняшника та пшениці).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Еко-Тепло» було здійснено на адресу ФОП ОСОБА_1 попередню оплату за товар, а саме:

- 19 травня 2021 року перераховано попередню оплату згідно платіжного доручення № 383 від на суму 402 000, 00 грн на закупку 107,8 т твердого палива (паливні брикети);

- 21 травні 2021 перераховано попередню оплату згідно платіжного доручення №385 від на суму 330 000, 00 грн на закупку 88,5 т твердого палива (паливні брикети);

- 17 липня 2021 року перераховано попередню оплату згідно платіжного доручення № 411 від на суму 30 000, 00 грн на закупку 8,04 т твердого палива (паливні брикети);

Проте, ФОП ОСОБА_1 не виконав власних господарських зобов`язань за договором щодо поставки на адресу ТОВ «Еко-Тепло» паливних брикетів.

20 грудня 2021 року ТОВ «Еко-Тепло» звернулось до ФОП ОСОБА_1 з листом № 2012 на повернення 762 000, 00 грн у зв`язку з не поставкою, обумовленого договором товару.

Позивачем повернуто на адресу контрагента ТОВ «Еко-Тепло» попередню оплату за товар, згідно платіжних доручень № 179 від 24 грудня 2021 року на суму 402 000, 00 грн та № 96 від 23 серпня 2022 року на суму 390 000, 00 грн.

Повернення, ФОП ОСОБА_1 попередньої оплати за товар на адресу ТОВ «Еко-Тепло» також підтверджується банківською випискою АТ «ПУМБ».

При цьому, відповідно до абз. 5 п. 292.11 статті 292 ПК України, до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються:

суми коштів (аванс, передоплата), що повертаються покупцю товару (робіт, послуг) - платнику єдиного податку та/або повертаються платником єдиного податку покупцю товару (робіт, послуг), якщо таке повернення відбувається внаслідок повернення товару, розірвання договору або за листом-заявою про повернення коштів.

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_1 повернуто 24 грудня 2021 року на адресу ТОВ «Еко-Тепло» передоплату за товар на суму 402 000, 00 грн на підставі листа ТОВ «Еко-Тепло» № 2012 від 20 грудня 2021 року то вказана суму не є доходом платника у 2021 році, а отже і не підлягала декларуванню у вказаному звітному році.

Згідно з п. 50.1. статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

На виконання приписів п. 50.1 статті 50 ПК України, позивач 23 серпня 2022 року через електронний кабінет платника подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної-особи підприємця за 2021 рік, що підтверджується квитанцією №2.

Згідно рядку 03 розділу III уточнюючої декларації обсяг доходу за звітний податковий) період 2021 року позивача становив 5 003 200, 00 грн, що не перевищує граничний розмір, встановлений для платників єдиного податку другої групи.

Крім того судом враховано, що на підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 12 жовтня 2022 року № 88/26-15-24-01-19-15/ про виключення з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 .

Вказане рішення контролюючого органу було скасовано рішенням ДПС України за результатами розгляду скарги від 16 лютого 2023 року № 3897/6-99-00-06-01-04-06 з тих підстав, що ГУ ДПС у м. Києві не враховано подання ФОП ОСОБА_1 23 серпня 2022 року уточнюючої декларації за 2021 рік, в якій зазначено, що обсяг доходу становить 5 003 200, 00 грн, що не перевищує граничний розмір (5 004 000, 00 грн), встановлений для платників єдиного податку другої групи.

Наведене свідчить про відсутність факту перевищення ФОП ОСОБА_1 обсягу доходу у 2021 році, встановленого п. 291.4 статті 291 ПК України, для платника єдиного податку другої групи, а тому спірне рішення визнається судом протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки воно не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких умов, судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн стягується відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 серпня 2022 року № 4.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.