Справа № 120/8766/24
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2024-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Вінниця

12 серпня 2024 р. Справа № 120/8766/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №194 від 04.05.2024 року в частині його призову і направлення для проходження військової служби та наказу Військової частини НОМЕР_1 про зарахування його до списків особового складу даної військової частини.

Ухвалою від 19.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

08.08.2024 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову в якій він просить:

1. Забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №194 від 04.05.2024 року в частині призову та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду по справі.

2. Забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №177 від 17.06.2024 року в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Обґрунтовуючи підстави забезпечення позову, представник позивача зазначає, що наказом Міністерства економіки України № 4664 від 02.06.2023 року ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 06 місяців - до 02.12.2023 року. Як слідує з листа Генерального штабу Збройних сил України, адресованого Міністерству економіки України на №26/1.3-4.7-24987 від 06.12.2023 року список військовозобов`язаних було погоджено. 14.12.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було вручено повістку №MJ348 для уточнення облікових даних 15.12.2023. Представник вказує, що на визначену дату у повістці останній з`явитись не міг, оскільки з 15.12.2023 по 19.12.2023 був тимчасово непрацездатним.

Наказом Міністерства економіки України № 19959 від 21.12.2023 року позивачеві надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 06 місяців - до 21.06.2024 року (з урахуванням приписів постанови КМУ №516 від 07.05.2024 року (зі змінами) строк відстрочки продовжено до 21.09.2024 року). Однак, не зважаючи на зазначене, 01.05.2024 року ОСОБА_1 видали бойову повістку на відправку 04.05.2024 року.

На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.05.2024 за №194, ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби в складі команди № НОМЕР_2 , з 17.06.2024 року і дотепер перебуває в зоні бойових дій та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Оскільки вищезазначені накази відповідачами було прийнято без врахування наказу Мінекономіки №19959 від 21.12.2023, згідно з яким ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 21.06.2024 року (з урахуванням приписів постанови КМУ №516 від 07.05.2024 року (зі змінами) строк відстрочки продовжено до 21.09.2024 року), то такі, на переконання сторони позивача, є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач виключенню зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, представник позивача зазначає, що в зоні бойових дій, де зараз перебуває позивач активно продовжуються наступальні дії, проводяться механізовані штурми, застосовуються БПЛА та артилерійські системи, що здійснюють удари авіацією, що свідчить про істотну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_1 , поки він перебуває у військовій частині та несе військову службу на Донецькому напрямку.

На переконання представника позивача, невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії цих наказів, а також заборони вчиняти дії, спрямовані на подальші переміщення позивача в інші місця служби, призведе до унеможливлення відновлення порушених прав позивача.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України , заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 2, 3 статті 154 КАС України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

З`ясувавши наявність доказів, долучених до заяви про забезпечення позову, встановивши їх достатність та взаємозв`язок для вирішення поданої заяви, суд розглядає таку заяву у вказаний частиною 1 статті 154 КАС України строк в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України.

Вирішуючи по суті подану представником позивача заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

В даному випадку, звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову представник позивача вказує на протиправність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 194 від 04 травня 2024 року в частині призову і направлення позивача для проходження військової служби та наказу Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на відповідну посаду.

Дані вимоги він обґрунтовує наявністю в позивача права на відстрочку. При цьому, наявність наказів про призов на військову службу та про включення до списків особового складу, які позивач вважає протиправними, на переконання представника позивача, повністю нівелює право ОСОБА_1 на відстрочку, яке фактично було вже ним реалізовано.

Однак, при розгляді заяви про забезпечення, суд не може надавати оцінку правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на які посилається заявник, оскільки виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд враховує, що предметом позову у цій справі, окрім іншого, є зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про виключення позивача зі списків особового складу військової частини в зв`язку з наявністю в позивача (станом на час призову) права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, суд погоджується з доводами представника позивача, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до неможливості відновлення порушеного права у зв`язку з тим, що існує істотна загроза життю та здоров`ю ОСОБА_1 поки він перебуває у військовій частині НОМЕР_1 та несе військову службу в зоні бойових дій на Донецькому напрямку.

Суд вважає за необхідне наголосити, що застосування заходів забезпечення позову у даній справі матиме наслідком лише відтермінування мобілізації позивача до лав Збройних Сил України, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовить у задоволенні адміністративного позову.

В даному випадку таке відтермінування можливе лише шляхом зупинення дії спірних наказів та заборони певним посадовим особам вчиняти дії спрямовані на переміщення для подальшого проходження військової служби під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 .

В той же час, в разі задоволення позовних вимог після забезпечення позову в бажаний заявником спосіб, права позивача не зможуть бути порушені в період розгляду даної справи судом.

З урахуванням викладеного, з огляду на вищезазначені приписи законодавства, суд доходить висновку, що заявником доведено умову застосування заходів забезпечення позову, а саме, доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд зауважує, що згідно положень частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення даного позову. Водночас, такий захід забезпечення позову відповідає положенням Кодексу адміністративного судочинства України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

Крім того, конкретний спосіб в який позивач просить забезпечити позов має співвідноситись з заявленими позовними вимогами. Заходи забезпечення позову мають бути розумними, обґрунтованими та адекватними заявленим позовним вимогам. Такими заходами має бути забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших осіб, що беруть участь у справі.

Отже, вимоги клопотання про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Водночас, суд зауважує, що забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час, однак, у даному випадку, мобілізація має становити баланс між приватним інтересом мобілізованого та публічним інтересом держави. Віднайти такий баланс можливо лише після розгляду справи по суті та прийняття судового рішення.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких заявлено позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, в тому числі матеріальних.

Водночас, застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву представника позивача та забезпечити позов в бажаний ним спосіб.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу заявника та осіб, яких стосуються заходи забезпечення позову, на те, що згідно частини другої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини восьмої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

За приписами статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову по справі №120/8766/24 - задовольнити.

1. Забезпечити адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , шляхом зупинення до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 120/8766/24 дії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 194 від 04 травня 2024 року в частині призову на направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) та наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на відповідну посаду.

2. Забезпечити адміністративний позов шляхом заборони органам та посадовим особам Військової частини НОМЕР_1 , та іншим органам та посадовим особам Збройних Сил України здійснювати будь-які дії з переміщення для подальшого проходження військової служби під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 120/8766/24.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Повний текст ухвали виготовлено 12.08.2024 року у зв`язку з перебуванням судді Чернюк А.Ю. у відпустці 09.08.2024 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна